Maltstenens tekst
Hvordan dæmonen uddrives
Nøgleord:
Runer, Runologi, Indskrift, Maltstenen, FordrivelseResumé
The runic inscription on the Malt-stone (probably from the early ninth century) consists of two parts: a memorial formula and an instruction for protecting the monument from demons in the shape of dwarfs threatening to disrupt its peace. The memorial formula has two possible readings, both runologically consistent. One follows the classical pattern praising both the erector uifrþur and his deceased father; the other reading praises the erector for having set gold as compensation for his deceased father, thus praising the father’s merits as well.
The text contains the words taitirunąr ‘joy-runes’, ‘teasing runes’ and aiuinrunąr ‘everlasting runes’, ‘safeguarding runes’, and these two functions are central to the instruction. The content is a ritual for expelling a dwarf from the monument: what to say: æi titultitul ‘the deceit did not delude the god’, and what to do utu : tuuut ‘early in the morning, strike with yew, expel him’.
Safeguarding formulas and invocations like those found in the older inscriptions from Blekinge and in contemporary stones address possible human assaults on the memorial. In the Malt inscription, the disturber of the peace is a dwarf, and the most important textual and pragmatic parallel is the Ribe skull, which mentions a dwarf possessing a human being, resulting in physical or mental illness. Dwarfs disturb the peace of both the living and the dead. The language of the inscription contains several old features: free definiteness, an example of -u- retained after a short syllable, the archaic acc. sg. fǫðr, the pronominal form hwar corresponding to Gothic hwas, retention of the adjective afarr and retention of the singular of the word tir in the sense of ‘god’. Innovations are found as well: the generalised middle form in -s and a differentiation between the negation æi and the adverb ē ‘forever’. No specifically West Norse or East Norse features are found, and the text can be viewed as an example of Common Norse.
Referencer
Andersen, Harry 1946. Runedansk ailti. Arkiv för Nordisk Filologi LIX, 171-81. (= Runologica, 32-42).
Andersen, Henning 1973. »Abductive and deductive change«. Language 49, 4: 765-793.
Andersen, Henning 2006. »Grammation, regrammation and degrammation: Tense loss in Russian«. Diachronica 23: 231-258.
Andersen, Henning. 2008. »Grammaticalization in a speaker-oriented theory of change«. I Grammatical Change and Linguistic Theory. The Rosendal papers, udg. af Thórhallur Eythórsson, 11-44. Amsterdam and Philadelphia: John Benjamins.
Barnes, Michael 2001. »The Hedeby inscriptions, the short-twig runes, and the question of early Scandinavian dialect markers«. I Klaus Düwel, Edith Marold og Christiane Zimmermann (udg.), 101-109.
Barnes, Michael 2006. »Standardised fuþarks: A useful tool or a delusion?«. I Runes and their Secrets. Studies in Runology, udg. af Marie Stoklund, Michael Lerche Nielsen, Bente Holmberg og Gillian Fellows-Jensen, 11-29. København: Museum Tusculanum.
Birkmann, Thomas 1995. Von Ågedal bis Malt. Die skandinavischen Runeninschriften vom Ende des 5. bis Ende des 9. Jahrhunderts. (Ergänzungsbände zum Reallexikon der Germanischen Altertumskunde. Band 12). Berlin og New York: Walter de Gruyter.
Bjerrum, Anders 1966 [1954]. Grammatik over Skånske Lov efter cod. holm B 74. København: Københavns Universitet.
Bjorvand, Harald og Fredrik Otto Lindeman 2007. Våre Arveord. Etymologisk Ordbok. Revidert og utvidet utgave. Oslo: Novus Forlag.
Blatt, Franz 1946. Latinsk Syntaks i Hovedtræk. København: Gyldendal.
Braunmüller, Kurt 1992. »Der Maltstein. Versuch einer Deutung«. Frühmittelalterliche Studien 26, 149-164.
Brøndum-Nielsen, Johs. (under medvirken af Karl Martin Nielsen) 1950-1973.
Gammeldansk Grammatik i sproghistorisk Fremstilling, Bd. I-VIII. København.
DR = Jacobsen, Lis og Erik Moltke.
DgL = Danmarks gamle Landskabslove, udg. af Johs. Brøndum-Nielsen m.fl. 1933-. København: Gyldendalske Boghandel, Nordisk Forlag.
Düwel, Klaus, Edith Marold og Christiane Zimmermann (udg.) 2001. Von Thorsberg Nach Schleswig. Sprache Und Schriftlichkeit Eines Grenzgebietes Im Wandel Eines Jahrtausends. Internationales Kolloquium Im Wikinger-Museum Haithabu Vom 29. September – 3. Oktober 1994. Berlin: De Gruyter.
Elliott, Ralph W.V. 1957. »Runes, Yews, and Magic«. Speculum, Vol. 32, 2, 250-261.
Falk, Hjalmar og Alf Torp 1910-11. Norwegisch-Dänisches Etymologisches Wörterbuch 1-2. Heidelberg: Carl Winter.
Fridell, Staffan og Veturliði Óskarsson 2011. »Till tolkningen av Oklundainskriften«. Saga och Sed, 137-150.
Friesen, Otto von 1933. »De svenska runinskrifterna«. I Otto von Friesen (udg.), Runorna. Nordisk Kultur VI, 145-248. København, Oslo, Stockholm: J.H. Schulz, Aschehoug og co., Albert Bonnier.
Fritzner, Johan 1886-96. Ordbog over Det gamle norske Sprog. Omarbeidet, forøget og forbedret Udgave I-III.
Grice, H.P. 1975. Logic and Conversation. I Speech Acts. [= Syntax and Semantics 3], udg. af Peter Cole og Jerry L. Morgan, 41-58. New York osv.: Academic Press.
GG = Brøndum-Nielsen, Johs.
Grønvik, Ottar 1992. »Runestenen fra Malt i Jylland«. Arkiv för Nordisk Filologi 107, 1-34.
Grønvik, Ottar 1999. »Runeindskriften fra Ribe«. Arkiv för Nordisk Filologi 114, 103-127.
Hafstein, Valdimar Tr. 2003. »Groaning Dwarfs at Granite Doors«. Arkiv för Nor- disk Filologi 118, 29-45.
Hald, Kristian 1947. »Stednavne og Bebyggelse paa Als«. Sønderjyske Aarbøger 1947, 1.
Harpestreng = Harpestræng, udg. af Marius Kristensen. Universitets-Jubilæets danske Samfund. 1908-1920. København.
Heimskringla STUAGNL = Snorri Sturluson: Heimskringla. Nóregs konunga sǫgur, udgivne for Samfund til udgivelse af gammel nordisk litteratur ved Finnur Jónsson. København.
Helgason, Jón 1964. Eddadigte I. Vǫluspá og Hávamál. 2. udgave. København, Oslo og Stockholm: Munksgaard, Dreyer og Norstedts.
Helgason, Jón 1965. Eddadigte II. Gudedigte. 3. udgave, 4. optryk. København, Oslo og Stockholm: Munksgaard, Dreyer og Norstedts.
Heltoft, Lars 2014. »Zero expression of arguments in Old Danish«. Acta Lingui- stica Hafniensia 44, 2, 169-191.
Heltoft, Lars 2017. The Malt stone as a witness of a morphological archaism. Upubl. manuskript, 15 s.
Hofmann, J.B. og Anton Szantyr 1972 [1965]. Lateinische Syntax und Stilistik. Bind II af Manu Leumann, J.B. Hofmann og Anton Szantyr, Lateinische Grammatik I-II. München: C.H. Beck’sche Verlagsbuchhandlung.
Jacobsen, Lis og Erik Moltke 1942. Danmarks Runeindskrifter 1-2. København: Ejnar Munksgaards Forlag.
Jansson, Sven B.F. 1987. Runes in Sweden. Värnamo: Gidlunds.
KLNM = Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder 1-22. København: Rosenkilde og Bagger 1957-1978.
Krause, Wolfgang 1966. Die Runeninschriften im älteren Futhark I-II. Mit Beiträgen von Herbert Jahnkuhn. Göttingen.
Kuhn, Hans 1971. »Rund um die Völuspá«. I: Mediaevalia litteraria. Festschrift für Helmut de Boor zum 80. Geburtstag. München.
Larsson, Patrik 2002. Yrrunan: Användning och ljudvärde i nordiska runinskrifter. Ph.d.-afhandling. Uppsala Universitet, Humanistisk-samhällsvetenskapliga vetenskapsområdet.
Lewis, Charlton og Charles Short 1879. A Latin Dictionary. Optr. 1969. Oxford: The Clarendon Press.
Linné, Carl von 1745. Öländska och Gothländska Resa 1741. Faksimiledition 1967 efter 1745 års originalupplaga. Malmö: Utgivare John Kroon. Malmö Ljustrycksanstalt.
Louis-Jensen, Jonna 2006. »Halt illu frān Būfa!«. Til Tolkningen af Kvinnebyamuletten fra Öland. Opr. 2001, her med Efterskrift (2006). I Jonna Louis-Jensen. Con Amore. En artikelsamling udgivet på 70-årsdagen den 21. oktober 2006, udg. af Michael Chesnutt and Florian Grammel, 265-284. København: C.A. Reitzel.
LP = Lexicon Poeticum Antiquae Linguæ Septentrionalis. Ordbog over det norsk- islandske skjaldesprog. 2. udg. v. Finnur Jónsson. København 1916.
Lund, Niels 1980. »Svenskevældet i Hedeby«. Aarbøger for Nordisk Oldkyndighed og Historie 1980, 114-25.
Läffler, Leopold Fredrik 1911. »Det evigt grönskande trädet vid Uppsala hednatämpel«. I: Festskrift til H.F. Feilberg fra nordiske Sprog- og Folkemindeforskere på 80 Års Dagen den 6. August 1911, udgivet af Svenska Landsmålen, Mål og Minne, Universitets-Jubilæets danske Samfund, 617-696. Stockholm: P.A. Norstedts & söner; København: Gyldendalske Boghandel, Nordisk Forlag; Kristiania: Bymaals-Lagets Forlag.
Löfstedt, Einar 1942 [1928]. Syntactica. Studien und Beiträge zur historischen Syntax des Lateins. Erster Teil: Über einige Grundfragen der lateinischen Nominalsyntax. Lund, Leipzig, London og Oxford: C.W.K. Gleerup, O. Harrasowitz, Humpphrey Milford og Oxford University Press.
Madvig, Johan Nicolai 1894. Latinsk Ordføiningslære. 4. udg. ved A.B. Drachmann. Fotografisk optryk Københavns Universitet 1962: Gyldendal.
McKinnell, John og Rudolf Simek, under medv. af Klaus Düwel 2004. Runes, Magic and Religion. A Sourcebook. Studia Medievalia Septentrionalia 10. Wien: Fassbaender.
Moltke, Erik 1985. Runes and Their Origin. Denmark and Elsewhere. The National Museum of Denmark.
Neckel, Gustav (udg.) 1927. Edda. Die Lieder des Codex Regius nebst verwandten Denkmälern. I: Text. II: Kommentierendes Glossar. Heidelberg: Carl Winter. Nielsen, Hans Frede 2000. The Early Runic Language of Scandinavia. Heidelberg: Carl Winter.
Nielsen, Karl Martin 1960. »Til runedanskens ortografi«. Arkiv för nordisk filologi 75, 1-78.
Nielsen, Michael Lerche 1994a. »Fremmed indflydelse i det danske runemateriales personnavneforråd«. Vikingetidens sted- og personnavne. Norna-rapporter 54. Udg. af Gillian Fellows-Jensen og Bente Holmberg, 165-185. Uppsala: Norna-förlaget.
Nielsen, Michael Lerche 1994b. »Brugen af r-runen som vokaltegn i vikingetidens runeindskrifter«. Selskab for Nordisk Filologi. Årsberetning 1992-1993, 76-88. København.
Nielsen, Michael Lerche 2001. »Swedish Influence in Danish Runic Inscriptions«. I Klaus Düwel, Edith Marold og Christiane Zimmermann (udg.), 127-148.
Nielsen, Michael Lerche 2003. »Yrrunens anvendelse og lydværdi i nordiske runeindskrifter«. Arkiv för nordisk filologi 118, 211-232.
Noreen, Adolf 1923. Altisländische und altnorwegische Grammatik (Laut- und Flexionslehre) unter Berücksichtigung des Urnordischen. Vierte vollständig umgearbeitete Auflage. Halle: Max Niemeyer.
Nygaard, Marius 1865-1867. Eddasprogets Syntax. 2 bd. Bergen: Ed. B. Giertsen.
Nygaard, Marius 1905. Norrøn Syntax. Kristiania: Aschehoug.
ONP = Dictionary of Old Norse Prose = Ordbog over det norrøne prosasprog. http://onp.ku.dk.
Pipping, Hugo 1905-07. Gutalag och gutasaga. Samfund til udgivelse af gammel nordisk litteratur XXXIII. København.
Rasmussen, Anders, Peter Pentz og Lisbeth Imer 2014. »Dette er en hammer«. Skalk 2014, nr. 4, 16-17.
RD = Moltke, Erik 1985. Runes and Their Origin. Denmark and Elsewhere. Runologica = Runologica. Harry Andersens udvalgte runologiske afhandlinger, udg. af Selskab for Nordisk Filologi 1972.
Samnordisk Runtextdatabas. Institutionen för nordiska språk, Uppssala Universitet. http://www.nordiska.uu.se/forskn/samnord.htm.
Samplonius, Kees 1992. »Zum Runenstein vom Malt«. Amsterdamer Beiträge zur älteren Germanistik 36, 65-91.
Santesson, Lillemor 1989. »En blekingsk blotindskrift. En nytolkning av inledningsraderna på Stentoftenstenen«. Fornvännen 84, 221-229.
Schulte, Michael 2006. »Die Bedeutung des Schädelfragments von Ribe für die Kürzung der älteren Runenreihe«. Amsterdamer Beiträge zur älteren Germanistik 62, 3-24.
Sjöstrand, Nils 1960. Ny latinsk grammatik. Lund: Gleerups.
Skautrup, Peter 1952. »Ikast«. Hardsyssels årbog 46 (1952), 5-15.
SkL = Skånske Lov.
Sonne, Lasse Christian Arboe 2013. Thor-kult i vikingetiden. Historiske studier i vikingetidens religion. Studier fra Sprog- og Oldtidsforskning nr. 349. Københavns Universitet: Museum Tusculanums Forlag.
Stoklund, Marie 1994. Malt-stenen – en revurdering. Proceedings of the Third International Symposium on Runes and Runic Inscriptions. Grindaheim, Norway, 8-12 August 1990 Runrön 9, udg. af James E. Knirk, 179-202. Institutionen för nordiska språk, Uppsala universitet, Uppsala.
Stoklund, Marie 2001. »Die Inschriften von Ribe, Hedeby und Schleswig und die Bedeutung der Schwedenherrschaft«. I Klaus Düwel, Edith Marold og Chri- stiane Zimmermann (udg.), 111-126.
Stoklund, Marie 2004. »The Runic Inscription on the Ribe Skull Fragment«. I Ribe Excavations 1970-76: Volume 5 (Jutland Archaeology Society Publications 46), udg. af M. Bencard, A. Kann Rasmussen & H. Brinch Madsen, 27-42. Moesgaard: Jutland Archaeological Society.
Stoklund, Marie 2010. »The Danish Inscriptions of the Early Viking Age and the Transition to the Younger Futhark«. John Ole Askedal, Harald Bjorvand, James E. Knirk og Otto Erlend Nordgreen (udg.): Zentrale Probleme bei der Erforschung der älteren Runen, 237-252. Frankfurt a. M.: Peter Lang.
Strandberg, Mathias 2008. »On the etymology of compounded Old Icelandic Óðinn names with the second component -fǫðr«. Scripta Islandica 59. Isländska Sällskapets årsbok, red af Daniel Sävborg, 93-120. Uppsala: Isländska sällskapet.
Streitberg, Wilhelm 1965. Die gotische Bibel. Heidelberg: Carl Winter. Søndagsevangelier = Svenska Medeltidspostillor del 8, udg. af Bertil Ejder. Samlingar utgivna av Svenska fornskriftsällskapet häft. 253, Bd. 23: 8. 1983. Lund.
Sørensen, John Kousgård 1958. Danske bebyggelsesnavne på -sted. Navnestudier 1, udg. af Institut for Navneforskning. København: Gad.
Thuesen, Karen 1990. Maltstenen. UJDS-studier 7. Universitets-Jubilæets Danske Samfund. København: Museum Tusculanums Forlag.
Vries, Jan de 1970. Altgermanische Religionsgeschichte I. Berlin: de Gruyter.
Wright, Joseph 1954. Grammar of the Gothic Language. Oxford: The Clarendon Press.
Downloads
Publiceret
Citation/Eksport
Nummer
Sektion
Licens
Copyright (c) 2017 Lars Heltoft
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by-nc-sa/4.0/88x31.png)
Dette værk er under følgende licens Creative Commons Navngivelse – Ikke-kommerciel – Del på samme vilkår (ShareAlike) (by-nc-sa).