Færøsk personnavnelovgivning - Johansen, Anfinnur (Sprog i Norden, 2008)
Den 16. oktober 1992 trådte den første personnavnelov i kraft på Færøerne. Den gældende navneret på Færøerne inden da var især den danske dåbsforordning af 30. maj 1828 og den danske navnelov fra 1904. Ifølge § 1 i den første færøske navnelov skal et barn have et navn, før det er fyldt 6 måneder. Ingen skal have mere end to fornavne, som skal være i overensstemmelse med færøsk sprogbrug. Desuden skal man kun have et mellem navn og et efternavn. Det nye i loven var, at nu blev patro- og metronymikon indført igen, efter at det var afskaffet i dåbsforordningen fra 1828. 1. juli 2002 trådte den næste færøske personnavnelov i kraft. Ifølge den kan man have tre fornavne. Man kan få undtagelse fra sprogreglerne i forbindelse med opkaldelse efter folk i slægten. Lands styre manden fastsætter i en bekendtgørelse nærmere regler om undtagelse. Den 30. april 2007 trådte den tredje færøske personnavnelov i kraft. Forskellen mellem denne lov og loven fra 2002 er især, at bekendtgørelsen om navneopkaldelse er inkorpo reret i loven.