SUBJEKTET FOR DET UBEVIDSTE – I LACANS PSYKOANALYSE - Lauritsen, Laurits (Psyke & Logos, 2002)
Betegnelsen »subjekt«, »subjekt for det ubevidste«, er gennemgående i Lacans psykoanalyse, men har flere forskellige analytiske lag, som kan påvises (især Freuds jeg-spaltning), og flere, også filosofiske (Descartes, Hegel), der kan identificeres. Udgangspunktet er det freudske ubevidste, men forstået som et system, dvs. med en indre særpræget sammenhæng. Denne er hos Lacan kendetegnet ved en indre »spaltning«, en mangel eller en ufuldstændighed i dets egenfunktion. Subjektet fremtræder i den analytiske bevægelse, hvor selve det diskursive forløb, fra et oprindeligt materiale (S1) over til et andet materiale (S2), der udtrykker en »viden« om dette, repræsenterer subjektet. »En signifiant repræsenterer et subjekt for en anden signifiant« (Lacan).