Vita Activa, Hannah Arendt og eksistentiel psykologi - Vesterager, Mette (Psyke & Logos, 2022)
Eksistentiel psykologi baserer sig ofte på filosoffer, der betragter mennesket som et ensomt individ, der i sin søgen efter mening står over for det frie valg, og der lægges vægt på abstrakte, uforanderlige eksistentielle grundvilkår. Der mangler i højere grad at blive inddraget en forståelse af mennesket som grundlæggende relationelt og funderet i fællesskaber, og som lægger vægt på det konkrete, levede liv og de samfundsmæssige betingelser, der strukturerer det. Filosoffen Hannah Arendt har undersøgt vores praktiske liv sammen, vita activa, der består af arbejde, fremstilling og handling. Hun beskriver de forandringer, menneskets moderne liv har undergået i arbejdslivet, i vores forbrugsmønstre og i vores omgang med hinanden, og har særligt belyst den fremmedgørelse, de har medført. Vi er blevet fremmedgjorte over for vores subjektive biologiske behov, fordi de aktiviteter, der skal opfylde dem, ikke længere er knyttet til dem. I stedet arbejder vi, til vi udmattes. Fremstilling er blevet reduceret til en unaturlig form for repetitivt arbejde i højt tempo, ligesom mellemmenneskelig handling er blevet erstattet af arbejde og forbrug. Med udgangspunkt i sine beskrivelser af det aktive liv peger hun også på andre grundvilkår som de væsentligste, herunder mundanitet, pluralitet og natalitet – og det bliver afgørende for den menneskeforståelse og den praksis, som eksistentiel psykologi kan basere sig på. Hendes begreber og beskrivelser kan med fordel fortolkes ind i en nutidig og psykologisk kontekst og bringes i anvendelse i eksistentielle psykologiske interventioner inden for psykoterapien, coachingen og arbejds- og organisationspsykologien. Arendt kan således bidrage væsentligt til den eksistentielle psykologi.