Eksistensopfattelsen i fænomenologien - Feilberg, Casper; Dauer Keller, Kurt (Psyke & Logos, 2022)
De eksistentielle problemer, man befinder sig i som en personlig eksistens, har siden 1800-tallet været tematiseret i bl.a. Søren Kierkegaards arbejder. Med formationen af den eksistentielle fænomenologi hos Martin Heidegger og franske fænomenologer som Maurice Merleau-Ponty tilbydes et særligt erfaringsbaseret grundlag for at analysere eksistensen. I denne artikel skitserer vi eksistensopfattelser, der har gjort sig gældende i den eksistentielle fænomenologi. De drejer sig om autenticitet versus fremmedgørelse i den moderne tilværelse, og de samler sig i sidste instans i afdækningen af en universel kropslig fornuftsform, den såkaldte ”intentionalitet”. Indgående analyser af de psykosociale og sociokulturelle vilkår i den moderne livsverden kan ikke finde sted uden at tematisere, hvordan det kropslige grundlag for menneskets eksistens er involveret i disse vilkår. Vi fremhæver sider af eksistensen, som meget ofte overses i dag, nemlig de kollektive aspekter og de anonyme aspekter af eksistensen. Disse aspekter kalder på teoretisk og empirisk opmærksomhed, ligesom den personlige eksistens gør det. Vejvisere kan være Hannah Arendts redegørelse for de naturlige grundbetingelser for den menneskelige eksistens, Jan Patockas fokus på eksistensen som virkeliggørelse af betydningsfulde potentialer i menneskelivet og Paul Ricoeurs diskussion af de identitetsskabende relationer mellem oplevet historie og narrativ historie. Artiklen sammenfatter den eksistentielle fænomenologis forståelse af tilværelsen i en antropologisk eksistensopfattelse. Afslutningsvist skitseres denne forståelses relevans for anvendt psykologi, især socialpsykologiske og klinisk-psykologiske områder.