Melancholia – verdens dionysiske undergrund - Stavning Thomsen, Bodil Marie (Peripeti, 2012)
Denne analyse af Lars von Triers Melancholia (2011) tager stilistisk og filosofisk afsæt i Schopenhauers og Nietzsches forskellige fortolkninger af henholdsvis melankolikerens og tragediens ’stemme’ i filosofien. Triers bidrag reaktualiserer Wagners opera for den dissonantiske skabelse, Tristan og Isolde, idet den tragiske affekt remedieres på filmisk grund.