Fortiden genoplivet i erindringen - Lassen, Morten (Passage - Tidsskrift for litteratur og kritik, 2007)
Den erindringsproblematik, som den uundgåelige spalte mellem en begivenheds erfaring og dens erindring i en repræsentation forårsager, er ligeledes central i Morten Lassens undersøgelse af Elie Wiesels kanoniserede vidnesbyrd Natten fra 1958 og autobiografien All Rivers Run to the Sea fra 1994. Lassen påviser en række uoverensstemmelsermellem de to vidnesbyrd, som er de eneste i det omfangsrige forfatterskab, hvor Wiesel skriver direkte om sine egne oplevelser i Auschwitz, ikke for at så tvivl om Wiesels oprigtighed, men for at påpege vidnesbyrdaflæggelsens processuelle og uafsluttelige aspekt og for at påpege, at den uafhjælpeligt indebærer brug af retorik og æstetiske strategier. Hermed problematiserer Lassen Wiesels forsøg påat sakralisere og slå en flammekreds om holocaust og begivenhedens vidnesbyrd og derved gøre dem utilgængelige for kritik og videnskabelig undersøgelse, idet han plæderer for en overvindelse af den sympatiske, men på flere måder misforståede berøringsangst, som præger receptionen i forhold til vidnesbyrdets rekonstruktion af den traumatiske erfaring.