Ny krav til styrings instrumenter og organisationsudvikling i kommunerne - Høgenhaven , Søren; Olsen, Jan (Økonomi & Politik, 2026)
<div class="min-h-8 text-message relative flex w-full flex-col items-end gap-2 text-start break-words whitespace-normal outline-none keyboard-focused:focus-ring [.text-message+&]:mt-1" dir="auto" tabindex="0" data-message-author-role="assistant" data-message-id="2720a117-d528-46d4-85d4-b82b22093fac" data-message-model-slug="gpt-5-6" data-turn-start-message="true"> Kommunerne står ved indgangen til 80'erne i en økonomisk klemme, hvor de dels skal holde næsten 0-vækst i budgetterne, dels skal løse en række betydelige samfundsopgaver. Dette nødvendiggør en aktiv omstillings- og omprioriteringspolitik, der imidlertid vanskeliggøres af en række barrierer og hindringer i det organisatoriske system og de kommunale styringsredskaber, der er udviklet i 70'erne. Bestræbelserne har hidtil været rettet mod en teknisk-administrativ forbedring af styringsredskaberne, mens forudsætningerne for en stærkere anvendelse i den politiske beslutningsproces er blevet overset. 80'ernes fornyelse af styringsredskaberne kan derfor defineres som en organisatorisk opgave. Det vil blive nødvendigt at styrke det kommunale systems evne til at imødegå den almindelige organisatoriske inerti samt evnen til konfliktløsning. I denne proces må det lokalpolitiske systems legitimitet sikres. En større anvendelse af rammestyringsprincipper med decentralisering af beslutningskompetencen kan her være en mulig fremgangsmåde såvel over for enkelte forvaltninger og institutioner som over for borgergrupper.