Anmeldelser - * (Økonomi & Politik, 2026)
Heri er der ikke nødvendigvis noget galt, hvis blot både forfatteren og læseren husker denne selvpålagte begrænsning og den implicitte skævvridning, den indebærer ved f.eks. ikke at forholde sig til stormagternes arsenaler. Undertiden går forfatteren dog et skridt videre og argumenterer for, at »WMD-udfordringer primært [stammer] fra kapacitetsforskydninger« (s. 56), dvs. fra at nye lande erhverver WMD, mens de allerede etablerede WMD-lande ikke udgør nogen udfordring. Man kan imidlertid sagtens forestille sig, at dette tager sig noget anderledes ud set fra »Syd« end fra »Nord«. Vi opfatter måske udsigten til mulige irakiske, iranske eller nordkoreanske atomare, kemiske eller biologiske våben som en trussel, men hvorfor skulle lande i Syd så ikke opfatte »vores« faktiske og langt mere talrige og teknisk avancerede masseødelæggelsesvåben som mindst lige så truende – ikke mindst i lyset af USA's nye »nuclear posture review« (anno 2002), der tilsyneladende eksplicit holder muligheden åben for atomangreb mod disse lande?