Ledelse og Erhvervsøkonomi/Handelsvidenskabeligt Tidsskrift/Erhvervsøkonomisk Tidsskrift, Bind 24 (1960)Resultatberegning i en detailvirksomhed.Hartvig Rasmussen 1) Målsætningen for de fleste detailvirksomheder er efter en periodes aktivitet at opnå så stort et resultat som muligt. Resultatets størrelse afhænger dels af den enkelte detailhandlers købmands- og regnskabsmæssige egenskaber og dels af den ramme, som statsmagten gennem sin rente- og finanspolitik afstikker for den økonomiske aktivitet i samfundet. En af hovedbetingelserne for at opnå et så gunstigt økonomisk resultat som muligt er, at detailhandlerens regnskabsmæssige overblik er i orden. Man må med andre ord registrere de økonomiske handlinger i tal og sammenfatte disse på en hensigtsmæssig måde. Hvad der er hensigtsmæssigt afhænger af den enkelte leder, af virksomhedens struktur og størrelse. Der findes med andre ord ikke et system, som er det bedste, og som gælder under alle forhold. Hvilket system, man skal benytte, er noget rent subjektivt. Det system, som vil blive beskrevet i det følgende, kan man i den slagordsprægede tid, som vi lever i, kalde for „Saldometoden". Denne metode har til formål med så få tal og så hurtigt som muligt at vise det økonomiske resultat for en periode. Metoden bygger på en registrering af varelageret til salgspris, periodens omkostninger, varekøb og salg. De talstørrelser, som man efter saldometoden skal benytte for at finde frem til en periodes resultat er: 1. Varelageret optaget
til salgsværdi ved periodens begyndelse Vb 3. De
omkostninger, der i perioden har været nødvendige for at
4. Periodens salg S
6.
Nedskrivningsfaktoren. Den faktor hvormed varelageret
til 1) cand. oecon., prokurist, Aktieselskabet Crome & Goldschmidt. Side 24
En periodes
resultat R kan nu udtrykkes på følgende måde: ![]() (1) ![]() Størrelsen i
parentesen kalder vi i det følgende saldoen. En periodes
Lad os se på et
eksempel: Varelageret ved
periodens slutning optaget til salgsværdi. • 150.000 kr.
Periodens varekøb
285.000 kr. Periodens omkostninger
80.000 kr. Periodens salg 400.000
kr. Varelageret ved
periodens begyndelse optaget til salgsværdi 100.000 kr.
Nedskrivningsfaktoren V2
Indsættes disse
tal i resultatligningen (1) bliver ![]() ![]() Det næste
spørgsmål, der melder sig for den praktiske
detailhandler Varelageret til salgspris beregner man ved hjælp af det såkaldte salgsprissystem. Dette har til formål at angive varelagerets størrelse til salgspris ved slutningen af de perioder, man ønsker virksomhedens resultat opgjort. I praksis vil det sige ved udgangen af en måned. Selve fremgangsmåden til at finde frem til varelagerets størrelse er følgende: Ved periodens begyndelse (ved status) optælles varelageret til salgsværdi, varekøbet optælles ligeledes til salgspris, og kender man omsætningen, er man i stand til at beregne varelagerets størrelse til salgspris ved månedens udgang. Kalder vi varelageret ved månedens begyndelse for Vb, varekøbet i løbet af måneden opgjort til salgspris for Ks og månedens omsætning for S, så kan varelageret ved månedens slutning opgøres til ![]() Denne ligning gælder kun under forudsætning af, at der ikke i månedens løb er foretaget nogle prisændringer (prisreduktioner eller prisopskrivninger) eller givet rabat eller, at der har været svind i varelageret. Kalder vi prisændringerne for Pv, rabatterne for R og månedens svind for s, får varelageret til salgspris ved månedens udgang følgende værdi: ![]() Side 25
Findes der i forbindelse med detailvirksomheden et reparationsværksted, må varelageret korrigeres for de indtægter, som stammer fra dette værksted. Reparationsindtægterne indgår i månedens salg, og idet man trækker dette salg fra varelageret, formindsker man dette, uden at der har fundet reel vareafgang sted. For at opveje dette, må man i den ligning efter hvilken varelageret bestemmes addere reparationsindtægterne. Kalder man disse for I, kommer den endelige ligning, efter hvilken varelageret til salgspris bestemmes, til at se sådan ud: ![]() I praksis
registreres de tal, som er nødvendige til at bestemme
varelageret ![]() Tabel, der angiver varelageret til salgspris (1000 kr.) ved manedens udgang. De 100.000 kr., der angiver varelagerets værdi til salgspris d. 1. jan., er hentet fra statuslisterne. Varekøbet til salgspris finder man frem til ved at påføre de fakturaer, der indkommer i månedens løb med udsalgspriser,udregner derefter fakturaens værdi til salgspris og indfører beløbet i en købsbog. Ved månedens udgang overføres totalbeløbet til kolonne 2. De daglige reparationsindtægter indføres i en reparationsbog, ligesom man dagligt må føre en bog over de rabatter og prisvariationer, Side 26
der måtte opstå
i løbet af dagen. Ved månedens udgang overføres
totalrabatterneog Fra tabellen kan man få mange oplysninger, som er af den allerstørste vigtighed for virksomhedsledelsen. Man kan hente oplysninger om varelagerets gennemsnitsværdi til salgspris, og sammenholder man denne med omsætningen, er man i stand til at udregne omsætningshastigheden for varelageret. Man kan få oplysninger om rabatternes og prisvariationernes procentvise andel af omsætningen. Endelig kan man få oplyst størrelsesordenen af det svind, som har fundet sted i årets løb. Svindets størrelse konstateres ved at sammenholde den beregnede lagerværdi ved årets udgang med den optælling, som finder sted ved status. I det anførte eksempel er den beregnede lagerværdi ved årets udgang beregnet til at skulle være 112.000 kr. Viser optællingen ved status, at værdien kun er 100.000 kr., har der i årets løb været et svind på 12.000 kr. Vi har nu set, hvorledes vi ved hjælp af salgsprissystemet fandt frem til den ene komponent i resultatligningen (1). Denne komponent er lig med varelageret til salgspris multipliceret med nedskrivningsfaktoren. Vi kan derefter gå over til at finde frem til den anden komponent i resultatligningen „saldoen". Den er defineret, som summen af varebeholdningen ved periodens begyndelse multipliceret med nedskrivningsfaktoren, periodens varekøb til hjemtagelsespris og de omkostninger, der er nødvendige for at få periodens salg, og fra denne sum skulle man trække periodens salg. Der skal med andre ord finde en registrering sted af periodens varekøb, omkostninger og salg, og endelig skal man bruge den størrelse, der fremkommer, ved at multiplicere varelageret ved periodens begyndelse med nedskrivningsfaktoren. Denne værdi er lig med varelagerets statusværdi ved den foregående periodes slutning. Kalder man statusværdien for SV og varelageret til salgspris for V, så er nedskrivningsfaktoren lig med ![]() Er statuslagerets værdi lig med 50.000 kr., og varebeholdningen til salgspris lig med 100.000 kr., så bliver nedskrivningsfaktoren (P) lig med 0,5. Lad os antage, at købsprisen for en vare er lig med 100 kr., og at man kalkulerer fra neden med en avance på 50 pct, så bliver Side 27
salgsprisen lig
med 150 kr. Anvender man en nedskrivningsfaktor pa
I det følgende
anføres nogle tabeller, der kan anvendes til
registrering ![]() Tabel over varekøbet til købspris (1.000kr.). I denne tabel får man oplysninger om varekøbet fordelt på indenlandske og udenlandske leverandører, hvilke beløb der er betalt i told og fragt i de enkelte måneder. I kolonnen total varekøb er de akkumulerede indkøbstal angivet, og det er disse tal, som indgår i saldobegrebet. Endelig er der i tabellen afsat plads til de tilsvarende tal fra det foregående Side 28
![]() Tabel over omkostningerne (1.000 kr.). ![]() Tabel for salget (1.000 kr.). Side 29
Princippet for denne omkostningstabel er, at de variable omkostninger opdeles og får hver sin rubrik, medens de faste omkostninger, som er uafhængige af salgets størrelse, samles i rubrikken „andre omkostninger". I rubrikken total omkostninger angives de akkumulerede omkostninger, som indgår i saldobegrebet. Med udgangspunkt i de tre ovenfor anførte tabeller er vi nu i stand til at beregne den anden komponent (saldokomponenten) i resultatligningen. For at finde frem til saldoen for hver måned må man kende varebeholdningen til statusværdi ved regnskabsårets begyndelse, det akkumulerede varekøb til købspris, de akkumulerede omkostninger og endelig det akkumulerede salg. I vort eksempel er varebeholdningen til statusværdi lig med 50.000 kr. Det ses let af formel (1), at saldoen ved regnskabsårets begyndelse er lig med varebeholdningen til statusværdi ved regnskabsårets begyndelse. I nedennævnte tabel er saldoen for hver måned beregnet. ![]() Saldotabel (1.000 kr.). Vi har nu fundet frem til de to komponenter, som indgår i resultatligningen(1), og vi er herefter i stand til at opstille den endelige resultattabel.Ved opstillingen af denne forudsætter vi, at der i årets løb ingen svind har været i virksomheden. I indledningen så vi, at resultatet var lig med varelageret til salgspris multipliceret med nedskrivningsfaktoren,som er forudsat at være lig med 0,5, minus saldoværdien. I kolonne1 er de respektive måneders lagerværdier opført, medens tallene i kolonne 2 angiver de tilsvarende saldoværdier, disse tal er taget fra den foranstående saldotabel. Ved at trække tallene i kolonne 2 fra de tilsvarendetal Side 30
![]() Resultattabel (1.000 kr.). svarendetali kolonne 1, finder man resultatet (overskuddet), som er angivet i. kolonne 3. Tallene i kolonne 3 angiver det akkumulerede overskud,forstået således at et tal i resultatkolonnen viser det samlede resultatfra regnskabsårets begyndelse til udgangen af den måned ud for hvilken, resultatet aflæses. Af tabellen
fremgår det, at virksomhedens overskud er 159.000 kr.
![]() Indsætter man
disse tal i resultatligningen, får man: ![]() ![]() Det akkumulerede resultat, som angives i kolonne 3, kan man indføre i et resultatdiagram. Ordinaterne angiver i dette diagram det akkumulerede resultat i 1.000 kr., medens de enkelte måneder afsættes ud ad abscisseaksen. Side 31
![]() I dette diagram kan man sammenholde den kurve, som beskriver det realiserede resultat med en tilsvarende kurve fra det foregående regnskabsår; men i de virksomheder, hvor man foretager en budgetlægning, vil det være naturligt at sammenholde den realiserede resultatkurve med den budgetterede. I det anførte resultatdiagram er den budgetterede kurve angivet ved en stiplet linie, medens den realiserede kurve er indtegnet som en optrukket linie. I indledningen satte vi os som mål at finde frem til et regnskabssystem, som skulle være så enkelt som muligt, uden dog at svigte den opgave at give den praktiske detailhandler et billede af virksomhedens økonomiske situation. Kender detailhandleren størrelsen af sit varelager og virksomhedens saldo, kender han også virksomhedens økonomiske stilling. |