Ledelse og Erhvervsøkonomi/Handelsvidenskabeligt Tidsskrift/Erhvervsøkonomisk Tidsskrift, Bind 3 (1939)INDUSTRIENS NORMTALUnder Medvirken af Gudrun Bach, H. D., Dr. Alb. P. Lehmann (Berlin). Prof. Dr. Julius Hirsch A. INDLEDNINGNormtal og Driftssammenligning som Grundlag for bevidst økonomisk Driftsforbedring.Jo mere Industrialiseringen skrider frem, des mere søger man at opstille Retningslinier, hvis Opgave det skal være at sikre hele Foretagendet, den enkelte Virksomhed og den enkelte Afdeling en saa formaalstjenlig Drift som mulig. Den tekniske
Videnskab har i fuld Udstrækning sikret den >
tekniske Paa Økonomiens Omraade spiller Omkostningerne den altoverskyggende Rolle. De første betydningsfulde Arbejder angaaende Omkostningsspørgsmaal behandler Kalkulationsme foder og -teori, Arbejder, der omfatter Driftsøkonomiens største Navne, og som fremviser ypperlige Men derudover blev og bliver det jo længere des mere paakrævet, at man indsamler selve Kendsgerningerne angaaende Industriens Omkostninger, Omsætningshastighed, Forholdet mellem Ydelse og Udbytte ved henholdsvis Menneskets og Maskinens Arbejdsindsats og Materialets og Kraftens Udnyttelse. Selvom man kender
sin egen Virksomheds Driftstal, saa ved man Saalænge man kun
kender een Virksomhed, bliver alt dette kun usikker
Følelse til sikker Viden, og sikker Viden fører
til Tabskildernes sikre Opdagelse, Side 2
og dette fører
igen til stadig og planmæssig Forbedring, til bevidst
Ved
Driftssammenligninger fandt man først inden for Handelen
Normtal
(Kennzahlen, Operating Ratios). Siden Verdenskrigens Slutning har Opstillingen og Anvendelsen af Handels-Normtal været præget af en stadig og hurtig Udbredelse til Alverdens Lande. Men til Trods for, at Handels-Normtallene tidligst blev almindelig kendt, var de dog ikke de Normtal, der først blev opstillet. Allerede før i Tiden fandtes for Landbruget nøjagtige Regler og Normtal, som f. Eks. angav den Arbejds- og Kapitalydelse, som krævedes for paa et vist Jordareal at høste en Tønde Hvede. Ogsaa Jernbanerne har opstillet Omkostningsrelationer, af hvilke den vigtigste, »Driftskoefficienten«, allerede igennem mange Aartier er blevet beregnet og internationalt sammenlignet. For Handels-Normtallenes Vedkommende virkede to lagttagelser først overraskende og dernæst stærkt animerende, saaledes at de medvirkede til Handels- Normtallenes hurtige Udbredelse baade i Europa og i U. S. A. For det første var det den Kendsgerning, at man i ensartede Handelsvirksomheder forefandt paafaldende ensartede Forhold. Saaledes var ikke blot de enkelte Branchers Bruttoavancer og Kalkulationstillæg ved nogenlunde ens Driftsstørrelse omtrent lige store, men ogsaa de andre Omkostninger viste en overraskende Ensartethed. Og dette ikke alene i de samme Byer, Provinser eller Lande, men endog internationalt i forskellige Dele af Verden. I Varehuse paa begge Sider af Atlanten finder man saaledes f. Eks., at Personaleomkostninger i en saa overvejende Grad andrager ca. 50% af de samlede Omkostninger, at man næsten er tilbøjelig til at tale om en Lov.1) Paa lignende Maade forholder det sig ved Leje, Renter, ja selv ved de ved første Blik saa überegnelige Reklameomkostninger. For det andet
viste der sig en forbavsende Lighed ved Sammenligning
1) Varehus-Bruttoavancer i 7 forskellige Lande har Forfatteren sammenstillet i Costs of Retail Operation in European Countries, Boston Conference on Distribution, Boston 1938, allerede tidligere i Hirsch, Kennzahlen zur Handelsforschung, Berlin 1935, og Richtzahlen aus deutschen und amerikanischeii Warenhausern, Nr. 4 der Schriften der Forschungsstelle fur den Handel, Berlin 1930. — Det Handelsvidenskabelige Forskningsinstitut, Meddelelse Nr. 3, Skandinaviske Detailhandels-Normtal, S. 95. Handelsvidenskabeligt Tidsskrift 2. Aarg., Nr. 12. Side 3
ningenafYdelser og ved Bedommelsen af Omsaetningsstorrelser, som man ellers kun vanskeligt kunde konstatere. Det samme gaelder delvis for Normtallene »Lagerstorrelse pr. Beskseftiget«, »Antal Salg pr. Beskaeftiget«, »Antal Salg pr. Saelger«, »Gennemsnitlig Omsaetning pr. Kvadratmeter Salgslokale* m. fl.1) Disse Tal har ved deres Ensartethed ført til bevidst Arbejde i to Retninger. Den enkelte Driftsleder søger gennem planmæssig Bearbejdelse af Tabskilder og forøget Ydelse at opnaa et større Driftsudbytte. I hele Brancher søger man at opnaa lignende Ralionaliseringsresultater enten frivilligt ved Sammenslutninger eller under Myndighedernes Ledelse, i Nødstilfælde endog under Myndighedernes Tvang. I Industrien som Helhed er den samme Tanke ganske vist ret gammel, i enkelte Grene ogsaa forlængst gennemført; men alligevel er den almindelige Anvendelse af Drifts-Normtal kun langsomt i Fremtrængen i Sammenligning med Handels-Normtallene.2) Dette har igen i Stedet for til bevidst Arbejde ført til alle mulige Spekulationer over, hvor vanskeligt det vil være at gennemføre noget saadant for Industriens Vedkommende.3) Mangt og ineget er
mellem Aar og Dag blevet sagt og skrevet om
Ganske vist skal indrømmes, at de Vanskeligheder, som Udarbejdelsenaf Industri-Normtal møder, er større end dem, som Handels- Normtallene voldte i sin Tid. Der blev dengang gjort opmærksom paa, at hver enkelt Handelsvirksomhed dog havde sin specielle Drift. Den store Mængde af opstillede Normtal og Brugen af disse viser, at det passer, men samtidig, at Vanskelighederne dog var blevet aldeles 1) Den europæiske Litteratur angaaende dette Emne har Det handelsvidenskabelige Forskningsinstitut, København, sammenstillet i »Bibliography of European and International Distribution Cost Literature«. For U. S. A. forberedes en lignende Sammenstilling af Prof. McNair, Harvard University. Hidtil offentliggjort: Hirsch: Kennzahlen zur Handelsforschung, Berlin 1935; ikke saa fuldstændig Litteratursammenstilling i den danske Udgave: Den moderne Handels Omkostninger, København 1935. 2) Harvard Universitetet, hvis Normtal-Arbejder paa Handelens Omraade var banebrydende for hele Amerika, har engang forsøgt at opstille Tal for Industriernes Salgs(Afsætnings)-Omkostninger. Forsøget blev gennemført 2 Gange, hvorefter det ikke fortsattes. Sign. Harvard Business Research Bureau, Bull. 77 og 79, Marketing Expenses of Grocery Manufacturers 1927 og 1928. 3) W. Weigmaiin, Grundlagen des Betriebsvergleiches. Stuttgart 1932. M. L. Keller, Betriebsvergleich, St. Gallen 1938. Wilh. Chr. Hauck, Der Betriebsvergleich, Bd. 1, Buhl- Baden 1933. A. Schnettler, Der Betriebsvergleich. Stuttgart 1933. Side 4
overvurderet.
Ligheden er langt betydeligere end de Afvigelser, som
Naar Talen er om Industri-Normtal, møder man de samme Indvendinger som dengang, om de enkelte Virksomheders forskellige Form og de enkelte Virksomheders forskellige Bogføring. Faktisk er Forskellen mellem de enkelte Industriforetagender utvivlsomt større end i Handelen. Kun sjældent udfører Handelen i en og samme Virksomhed ved Siden af sin Handelsfunktion Produktions- eller Transport- Funktioner. I Industrien hersker meget større Forskelle. En Virksomhed fremstiller et færdigt Produkt af det oprindelige Raamateriale, en anden modtager Færdigdele og sætter dem kun sammen. Et Firma driver udelukkende Produktion, et andet har tillige Indkøbs-, Afsætnings - og Transport-Organisationer, der, selvom de undertiden regnskabsmæssigt er adskilt fra den egentlige Produktion, dog vil have en vis Indflydelse paa Omkostningsbilledet og de opstillede Normtal. Men ligesom Tilfældet var i Handelen, saaledes bliver Forskellene ogsaa her overvurderet. Ganske sikkert vil en videre Udarbejdelse af Industri-Normtallene vise, at ogsaa her er Ligheden inden for de enkelte Industrigrupper langt større, Forskellene til Gengæld langt mindre end ventet. Men frem for alt kan det ikke betvivles, at Betydningen og Nødvendigheden af Industri-Normtal vil blive mindst ligesaa stor som Handels-Normtallenes. Endnu lader Udarbejdelsen af Industri-Normtal meget tilbage at ønske, men som vi igennem vore Eksempler skal søge at vise, foreligger der ogsaa paa dette Omraade allerede et omfattende og delvis fuldtud brugeligt Materiale. Forskellige Faktorer har virket fremmende paa Arbejdet med disse Normtal, nævnes skal især den stadig større Udbredelse af Kartellering, den offentlige Priskontrol, de offentlige Enqueter i England og især i Tyskland samt den i Tyskland for nylig foreskrevne ensartede Bogføring og de offentligt foreskrevne »Kontoplaner«. Sidstnævnte Forordninger er blevet gennemført ikke blot ud fra skattemæssige Krav, men tager tillige netop Sigte paa at muliggøre Driftssammenligninger ved Hjælp af Opstillingen af typiske Normtal.1) Nu og da gøres
ogsaa allerede Forsøg paa internationale
Driftssammenligninger, Alle de
Indvendinger, som rettedes mod Opstillingen af Industri-
1) Sign. Berliner Tageblatt 18. Jan. 1939, Handelszeitung. Side 5
heder.Saasnart Handels-Normtallene var opstillede, har man i Tysklandganske planmæssigt udviklet Haandværks-Normtal; i nogle Lande havde man for enkelte Branchers Vedkommende endda opstillet saadannetidligere. B. HAANDVÆRKETS NORMTAL.I. Bruttoavance- og Omkostnings-Normtal inden for forskellige Haandværk og ved forskellig Driftsstørrelse.I næsten alle Enkeltheder er Haandværkets
Normtal blevet opbygget Nedenfor gengiver
vi af det store Antal Eksempler, som i Dag staar ![]() Tabel Nr. 1. Omkostninger i det tyske Bygningshaandværk 1930. Branchegennemsnit. (I % af Omsætningen). Tabel Nr. 1. Omkostninger i det tyske Bygningshaandværk 1930. Branchegennemsnit. (I % af Omsætningen). Kilde: Das deutsche Handwerksblatt, 1935. Saaledes som det fremgaar af Ordet »Haand\3erk« spiller Lenomkostningerne inden for denne Erhvervsgruppe den altoverskyggende Rolle, og soin det vil ses af Tabel Nr. 1, andrager Udgifter til Lenninger da ogsaa 57—83 % af de samlede Forarbejdnings-Omkostninger. Hvorledes
Nettofortjeneste og Omkostninger forandres ved
forskellig 1) Sign. Das deutsche Handwerk, Ausschuss zur Untersuchung der Erzeugungs- und Absatzbedingungen der deutschen Wirtschaft, 111 Unterausschuss, 8. Arbeitsgruppe (Handwerk) i alt 4 Bind, Berlin, 1929/30; nyere Sammenstillinger omfattende i Øjeblikket ikke mindre end 62 forskellige Haandværk i Einzelschriften zur Statistik des deutschen Reiches Nr. 38. I. Om Haandværkets Salgsomkostninger i Særdeleshed sign. Kirsch-Fleck, Vertriebskosten, Vetriebsformen und Vertriebslage in Handwerksbetrieben, R. K. W. Veroffentlichung Nr. 600, Stuttgart 1938. Side 6
![]() Tabel 2. Kapitalstorrelsen, Omkostninger og Nettofortjeneste i forskellige tyske Haandva?rk 1928/30 ved forskellige Driftsstorrelser .1) (Gennemsnitstal). Denne Tabel viser særdeles tydeligt, hvorledes Nettofortjenesten i ° fo af Omsætningen ganske regelmæssigt synker ved voksende Driftsstørrelse. Det samme er Tilfældet med Leje og Renteomkostninger, hvorimod Lønudgifterne inden for de anførte Haandværk viser en meget betydelig Stigning. Forklaringen paa dette fremtrædende Træk kan søges i det Forhold, at Driftsherrens og de medvirkende Familiemedlemmers Løn ikke er inkluderet i Lønudgifterne, hvilket igen betyder, at den dækkes af en Del af Nettofortjenesten. At Udslagene er saa særdeles skarpe, skyldes det tidligere omtalte Forhold, at Lønudgifter og den menneskelige Arbejdskraft spiller en saa fremtrædende Rolle inden for Haandværket. 1) Einzelschriften zur Statistik des Deutschen Reiches Nr. 28, S. 32 f35. 2) Kun udbetalte Renter for langfristet Gæld. Side 7
Aarsagen til de faldende Leje- og Renteomkostninger maa seges i den principielt for alle Erhverv gseldende tSterrelsesdegression*, d. v. s. aftagende Omkostningsprocenter ved voksende Driftsstorrelse indtil det gunstigste Punkt forVirksomhedens Storrelse naas (Driftssterrelsens »Nytteoptimum«). Ved yderligere Stigning i Driftsstorrelse vil man derefter finde stigende Omkostninger. Alt dette dog forudsat, at Beskaeftigelsesgraden bliver tilsvarende. Ved Renteomkostningerne maa man endvidere tage Hensyn til, at Renter af Egenkapital og Leverandorgseld ikke er medregnet. Desuden fremgaar det af Tabellen, hvorledes saavel Nettofortjenesten som de forskellige Omkostningsprocenter er langt lavere inden for Slagterhaandværket end i de andre Fag. Grunden hertil er, at Raamaterialets Værdi er relativ særdeles høj, og desuden at denne Branche mere og mere mister Haandværkets Karakter, medens den i stadig højere Grad i sin Driftsform nærmer sig Handelserhvervet. Hvorledes Billedet forandres, dersom man i Omkostningerne inkluderer Driftsherreløn kan ses af det hollandske Haandværks Normtal, hvor man medregner Driftsherrens og Familiens Løn, som fastsættes ved Hjælp af Vurderinger. For
Slagterhaandværket faas ved denne Fremgangsmaade
følgende ![]() Tabel Nr. 3. Omkostninger inkl. Driftsherreløn ved forskellige Driftsstørrelser i det hollandske Slagterhaandværk 1933.') (Gennemsnitstal). 1) Stichting Economisch Instituut voor den Middenstand. Statistiek voor het Slagersbedrijf I (1933), S. 32. 2) Addition i Overensstemmelse med Original. Side 8
Af denne Tabel
fremgaar det med Tydelighed, hvorledes Omkostningerne
Regner man i de laveste Omsætningsklasser »Mesterlønnens« fulde Højde, fremkommer et stort Deficit i Smaa- og »LillepuU-Virksomheder. I disse mindste Virksomheder opnaar Mesteren øjensynligt langt fra Svendenes højeste Tarifløn som Betaling for sin og sine Paarørendes Arbejdskraft, hvorfor man ofte med Rette kan tale om »Dumping« med Driftsherrens egen Arbejdskraft. løvrigt skal i
denne Forbindelse de hollandske Normtalsskrifter
anbefales, II. Omsætning pr. Beskæftiget i Haandværket.I nedenstaaende
Tabel vises forskellige Eksempler paa det fra Handelen
![]() Tabel Nr. 4. Omsætning pr. Beskæftiget i forskellige tyske Haandværk 1935 ved forskellig Driftsstørrelse.1) Denne Tabel viser et usædvanlig karakteristisk Billede. Hvorledes »Omsætning pr. Beskæftiget« ganske regelmæssigt stiger ved voksende Driftsstørrelse inden for de undersøgte Haandværk fremgaar særdeles tydeligt af Tabellens Tal. For yderligere at illustrere dette Forhold, har vi tegnet en grafisk Fremstilling (Nr. 1) paa Grundlag af Tabel Nr. 4. Aarsagerne tilden regelmæssige Stigning i »Omsætning pr. Beskæftiget« ved voksende Driftsstørrelse skyldes dels Storforetagendets Mulighed for bedre Udnyttelse af Arbejdskraften, dels Virksomhedernes stigende Mekaniseringsgrad og det Forhold, at de meget store Haandværksvirksomhederdriver 1) Einzelschriften zur Statistik des Deutschen Reiches Nr. 38, I, Obersicht 2. Side 9
![]() Grafisk Fremstilling Nr.l. virksomhederdriverderes Afsætning som en Slags Engroshandel. Man maa dog ikke af de i vor Tabel gengivne Tal forledes til at antage, at Stigningen af Normtallet »Omsætning pr. Beskæftiget« vil vedvare ved stadig stigende Driftstørrelse. Ligesom inden for Handelen, saaledes findes ogsaa inden for Haandværket en Driftsstørrelse, som giver den største Omsætning pr. Beskæftiget, hvorefter man ved yderligereStigning i Driftsstørrelse finder aftagende Værdier. III. Haandværkets Finansnormtal.Angaaende Finansnormtal i det tyske Haandværk har vi af en meget omfattende Opstilling, foretaget af »Deutsches Statistisches Reichsamt« for Aaret 1935 uddraget og sammenstillet de vigtigste Normtal for en Række Haandværk i følgende grafiske Fremstilling (Nr. 2). Hvorledes disse Finansnormtal varierer inden for de enkelte Haandværksgrene ved voksende Driftsstørrelse, har vi undersøgt for to Haandværks Vedkommende, nemlig Murere og Herreskræddere. Resultatet har vi ligeledes gengivet i grafisk Form (Nr. 3). Som det fremgaar
af disse granske Fremstillinger, aftager de faste
Side 10
![]() Grafisk Fremstilling Nr. 2. ![]() Tabel Nr. 5. Leverandørgæld i pCt. af den samlede Kapital i tysk Haandværk 1935. (Virksomheder i lejede Lokaler). Kilde: Einzelschriften zur Statistik des Deutsches Reiches Nr. 38, I, S. 10. paafaldende,
idet man ved Udarbejdelsen af Handels-Normtallene ved
1) Kilde: Einzelschiiften zur Statistik des Deutschen Reiches Nr. 38, I. Side 11
![]() Grafisk Fremstilling Nr. 3. i Forhold til
den samlede Kapital. Aarsagen til den voksende Lager
talte
Kendsgerning, at en større og større Andel i
Haandværkets Om Yderligere
gengiver vi for flere Haandværks Vedkommende, hvor
1) Kilde: Einzelschriften zur Statistik des Deutschen Reiches Nr. 38, I. Side 12
Denne Tabel viser, hvorledes Leverandørgælden ved voksende Driftsstørrelse udgør stigende Procentdele af den samlede Kapital. Forklaringen maa sikkert søges i, at Virksomheder med en stor Omsætning nyder Kreditgiverens større Tillid og endvidere, at Omsætningsformuen i saadanne Firmaer ofte udgør en større Procentdel af den samlede Formue end Tilfældet er i mindre Virksomheder. Endvidere fremgaar det af Tabellen, at de forskellige Haandværk nyder en ret uensartet stor Leverandørkredit. Herpaa maa Forklaringen igen søges i de enkelte Haandværks specielle Forhold. Inden for Haandværk som Elektroinstallatører, Herreskræddere og Urmagere er Konsignation af et større Varelager ret almindeligt, medens Leverandører til Murerfaget ofte yder ikke Mureren, men derimod Bygherren Kredit ved Materialleverancer. IV. Det ældste Haandværk: Brødfremstillingen.a) Tysk Brødkalkulation.Endvidere tilføjer vi Omkostnings- og Udbyttetal fra et af de ældste Haandværk, Bageriet. Her har man gennem Aarhundreder haft følgende »Faustregel« for Omkostnings- og Udbytteberegninger: 100 Pund Mel er lig 100 Pund Brød. I denne Regel kommer til Udtryk, at Melet ved Bagningen paa Grund af Tilsætningen af Vand og andre Ingredienser undergaar en Vægtforøgelse af 30—32 %, og denne Vægtforøgelse skulde altsaa dække Bageriets Omkostninger og Fortjeneste. Som det fremgaar af følgende Beregninger, gælder denne Formel ikke mere ganske, idet Omkostningsprocenten nu er noget højere. ![]() Tabel Nr. 6. Priskalkulation for det Kvantum Brød, der fremstilles af 100 kg Mel, beregnet for tre forskellige Brødsorter i Tyskland 1926. Kilde: Enquete-Ausschuss, 111. Unterausschuss, 8. Arbeitsgruppe, 3. Band, Das deutsche Handwerk, Berlin 1930. S. 60—61. Side 13
b) Bageri-Omkostninger i 7 Lande.For endvidere at vise, hvorledes man i de forskellige Lande har opstillet Omkostnings-Normtal for Haandværket, giver vi i følgende Tabel en Sammenstilling af Omkostnings-Normtal for forskellige Landes Bagerihaandværk: ![]() Tabel Nr. 7. Omkostningerne i Bagerihaandværket i 7 Lande. (I %> af Omsætningen). Kilde: Dun&Brad- Kinzelschriften Baakers- NKL Beret- Die Ver- Investiga- Materiale street Re- zur Stalislik des bedrijf ning 1936, håltnisse tion into i Handelstail Survey Deutschen 1934. Oslo 1937. im an alleged viden-1936, Reiches Nr. 38, sehweiz. combine skabcligt York 1937. I. Berlin 1938. Lebens- Ottawa Forskmittel 1931. nings- Kleinhan- institut del, Bern 1935. Der viser sig en ret ensartet Omkostningsfordeling for de forskellige Lande. Skal man imidlertid danne sig et fuldstændigt Billede af Omkostningsforholdene i Bager-Haandværket, maa Materialet inddeles efter Virksomhedernes Størrelse og Beliggenhed. Dette skal dog ikke foretages her. Meningen har blot været at give et vist Indtryk af Omkostningsfordelingen i et Haandværk og paapege Nytten af internationale Den
driftsøkonomiske Forskning er i Dag naaet saa vidt, at
det er 1) inkl. Driftsherreløn. 2) ekskl. Driftsherreløn. 3) inkl. Gager. 4) Efter M. Werner. 5) inkl. Mesterløn. 6) aabenbart inkl. Driftsherrelen. Side 14
![]() Grafisk Fremstilling Nr. 4. Side 15
C. INDUSTRINORMTALI. Omkostningerne maalt i Forhold til Omsætningen, Forædlingsværdien eller i Forhold til de samlede Omkostninger.Ved Opstillingen af Industri-Normtal, især maaske ved Udarbejdelsen af Industriens Omkostnings-Normtal, melder der sig det Spørgsmaal, i Forhold til hvilken Størrelse man vil maale de forskellige Omkostninger. I Handelen sættes Omkostningstallene saa godt som altid i Forhold til Omsætningen. Det samme kan man i de allerfleste Tilfælde gøre for Industriens Vedkommende (sign. grafisk Fremstilling Nr. 5, Eks. 1). Men det er klart, at bruges Omsætningen som Maaleslok, vil Raastofprisernes Svingninger ofte bevirke særdeles stærke Udslag af Omkostningsprocenternes Størrelse. Anderledes bliver det derimod, naar man sætter de samlede Produktionsomkostninger til 100 % (Eks. 4) og angiver de enkelte Omkostningsarter i Procenter heraf. Derved faar man Virksomhedens Omkostninger uforstyrret af Materialprisernes og Nettogevinstens Svingninger. I den senere Tid benytter man tillige ofte »Forædlingsværdien«, d. v. s. Omsætningen minus Raamateriale samt udefra leveret Arbejde og mekanisk Energi (Eks. 3) som Maalestok. Endvidere maales Omkostningerne undertiden i Forhold til Fabrikkens Egenpris (Eks. 2), idet man altsaa blot ser bort fra Nettofortjenesten. Vi har opstillet
disse fire Muligheder i grafisk Form, for derigennem
En industriel
Virksomhed fremstiller en Vare med Salgsprisen 100 Kr.
I Eksempel 1 er alle Størrelser udtrykt i Procent af Omsætningen. For Forarbejdelses-Omkostningernes Vedkommende faas herved 30 ° fo. I Eksempel 2 hvor Summen af Omkostninger og Raa- og Hjælpemateriale er sat til 100 ° fo, udgør Omkostningerne 33Vs°/o. I Eks. 3 udgør Omkostningerne, maalt i Procent af Forædlingsværdien 75°f o, medens Omkostningerne i Eks. 4 er sat til 100%. Endvidere er en
hyppigt anvendt Maalestok inden for Industrien
Side 16
![]() Grafisk Fremstilling Nr. 5. II. Industriens Omkostningsnormtal.Ved den egentlige
Industri er det vanskeligt at forstaa, at enkelte
I Virkeligheden foreligger der dog omfangsrige offentlige Undersøgelser vedrørende mange Brancher. Disse saavel som de langt tidligere i Form af »Faustregeln« opstillede Normtal maa overbevise selv den mest skeptisk indstillede om, at man ogsaa i Industrien arbejder med ganske givne, regelbundne Størrelser for Omkostninger og Ydelser. I den ene eller anden Form findes der i Dag Normtal for de allerfleste Landes Industrier, delvis opstillet af det Offentlige. Et fyldigt Materiale til Udarbejdelsen af Industri-Normtal findes for Englands Vedkommende, og vi gengiver i det følgende nogle engelske Resultater. Side 17
a) Gennemsnitstal for den engelske Industris Omsætning, Omkostninger, Forædlingsmargen (Fabrikkernes Bruttoavance) m. m. 1930 og 1934.1. Hele Industrien.Paa Grundlag af Englands Produktions- og Told-Census har Professor Colin Clark opstillet hele den britiske Industris Omkostningsbillede, idet disse Undersøgelser dog ikke indbefatter Virksomheder med mindre end 10 Beskæftigede. Ved Hjælp af dette overmaade righoldige Materiale, som for saavel den engelske Industri som Helhed, som for de enkelte Industribranchers Vedkommende, giver indgaaende Oplysninger angaaende Omkostningerne, har vi omregnet disse saaledes, at de udtrykkes i Procent af Omsætningen: ![]() Tabel 8. Omkostninger, Forædlingsmargen m. m. i Englands Industri 1930 og 19341). (Samtlige Virksomheder med mindst 10 Beskæftigede). Materialudgifterne udgør, som vel i alle Lande, mere end Halvdelen af de samlede Udgifter. Tabellen viser, hvorledes Materialomkostningerne, maalt i Procent af Omsætningen er aftaget i Aarene 1930—1934. Dette skyldes dels dalende Raavarepriser, dels at de øvrige Udgifters Bevægelse ikke har været tilsvarende, saaledes har f. Eks. Lønninger 1) Beregnet af Det handelsvidenskabelige Forskningsinstitut paa Grundlag af Colin Clark, National Income and Outlay, London 1938, S. 132 f133. England gik i Sept. 1931 bort fra Guldmøntfoden. Man ser, at dette saa afgørende Skridt ikke forandrede de indre Omkostningsrelationer i »Englands nationale Industrikalkulation«; i nogen væsentlig 2) Alders-, Invalide-, Ulykkes- og Arbejdsløshedsforsikring m. Side 18
og Gager ikke
fulgt det nedadgaaende Prisniveau. Uheldigt virker, at
2. Englands vigtigste Industrigrupper.Undersøger man de
forskellige Industrigrupper faas følgende Værdier:
![]() Tabel 9. Omssetning, Omkostninger, Foraedlingsmargen m. m. i de forskellige Industrigrupper i England 1934 8). De engelske
Industri-Census Værker (den 5. Census vedrørende Aaret
1) Clark udtrykker endvidere >Nettofortjeneste, Renter og Lejeudgifter« i Procent af udbetalte Lenninger. Det kan give det Indtryk, at man herigennem vil vise Arbejdsgiverens Profit i Forhold til Lanningerne. Ved denne Fremgangsmaade faar han, at Fortjeneste plus Renter og Leje (eller Lejevaerdi) 1930 gennemsnitlig udger 54 % af Lansummen, i 1933 63 % og i 1934 endog 64,2 %. Denne Kremgangsmaade, hvorved han f. Eks. inden for den kemiske Industri finder en saa hoj Fortjeneste, at den svarer til 189 % af Arbejdslonningerne, er efter vor Mening misvisende, idet rene Udgiftsposter er sammenregnet med Fortjeneste. 2) Beregnet af Det handelsvidenskabelige Forskningsinstitut, paa Grundlag af Colin Clark, National Income and Outlay S. 132 f133, ordnet efter »Forædlingsmargens« Størrelse. Side 19
Industrigrene,
der er sammenfattet i ovennævnte 13 Hovedgrupper;
De store Forskelle, der gør sig gældende inden for disse store Industrigruppers Gennemsnitstal, er let forstaaelige. Angaaende Værdierne for Forædlingsmargen og Materialet, ses det, at medens Gennemsnitsværdien for hele Industrien er henholdsvis 43 og 57, findes i Læder- og Næringsmiddelindustrien en saa lav Forædlingsmargen som 32%, medens man i Byggematerialindustrien finder den største Margen, som andrager 64 % af Omsætningen, altsaa nøjagtig dobbelt saa meget som den laveste Værdi. Aarsagen til disse store Svingninger maa søges i de paagældende Industriers Karakter. I saavel Læder- som i Næringsmiddelindustrien finder man en saa høj Materialandel paa Grund af Raamaterialets høje Værdi. Til Gengæld kendetegnes Byggematerialindustrien, f. Eks. Teglværker og Cementfabrikker, af Raamaterialets særdeles lave Værdi. I det hele taget vil Forædlingsmargen og Materialandelens Højde hovedsagelig bestemmes af følgende 3 Faktorer: Raaog Hjælpematerialernes Pris, Fabrikationens mere eller mindre arbejdskrævende Proces samt Størrelsen af de til Forarbejdningen nødvendige faste Anlæg. Forædlingsmargenen er i vort Eksempel atter inddelt i »Lønninger«, »andre Udgifter« og »Leje, Renter og Nettofortjeneste«. Betragter vi den vigtigste af disse Grupper: »Lønninger«, vil det ses, hvorledes vi ogsaa her finder meget forskellige Værdier. Den højeste Værdi findes inden for Byggematerialindustrien, ikke fordi denne Industri er mest arbejdskrævende — Størstedelen af de undersøgte Industrier kræver en langt mere kompliceret Forarbejdning — men derimod hovedsagelig paa Grund af Raamaterialets ringe Værdi. b) En officiel international Branche-Sammenligning.Engelsk og tysk Stenkulminedrift 1924.Saavel i Tyskland som i England bestod i 1924 store Meningsforskellemellem Arbejdsgivere, Arbejdere og de tilsvarende Ministerier angaaende passende Kulpriser. I England fastslog en »Royal Commission«uden større Vanskeligheder Kendsgerningerne, men det lykkedesdesværre ikke derved at afværge den største Strejke i Englands Historie, der begyndte i Maj 1925. I Tyskland nedsatte man under Schmalenbachs Ledelse en særlig Kommission, der i og for sig opnaaedeet Side 20
![]() Tabel Nr. 10. Omkostninger i engelsk og tysk Kulminedrift 1924.l) naaedeetgunstigere Resultat. De
i denne Forbindelse interessante Til naermere Forklaring af Tabellen ensker
vi at tilfoje folgende: Foraarsaget af
Lendiskussioner blev der for den tyske Kulminedrift
1) Schmalenbach, Gutachten über den Rheinisch-Westfalischen Steinkohlenbergbau, Berlin 1928, S. 62. For Englands Vedkommende anvendes stadig det samme Skema, og Tallene offentliggeres i samme Form flere Gange aarligt (sign. f. Eks. The Board of Trade Journal Vol. 141, 24, November 1938, S. 670). 2) Tidsmæssig omregnet. 3) Inkl. Mineskader og Fragter. 4) Om Afskrivningerne for Storbritannien er indeholdt i »diverse Omkostninger« kunde ikke konstateres. Side 21
paa Grundlag af forskelligt Materiale. Arbejderne, der krævede højere Lønninger, beregnede Omkostninger, der var langt lavere end ArbejdsgivernesBeregninger. Ogsaa Arbejdsgiverorganisationerne kom til to ikke fuldstændig overensstemmende Kalkulationer. Ruhromraadets Mineejerforening »Bergbauverein«'s Beregninger viste langt højere Omkostninger end Arbejdernes, idet »Bergbauverein« hævdede, at Udgifterne androg 18,69 RM pr. Ton. Arbejdsgiverforeningens tilsvarende Kalkulationsresultat var endda 18,91 RM pr. Ton, medens Arbejderne anslog Omkostninger til RM 14,84. Rigsøkonomiministeriet, der ifølge »Kohlenwirtschaftsgesetz« havde Ret til at kontrollere og stadfæste de faktiske Omkostninger, kom til det Resultat, at disse var lidt større end beregnet af Arbejdstagerne (45 Pf.), men godt 3 RM under Arbejdsgivernes Tal. En væsentlig Del af Forskellen i disse Beregninger skyldes de forskellig høje Tal for Materialomkostninger. Dette skyldes igen sikkert, at en Del af disse (de saakaldte »Aus- und Vorrichtungsarbeiten«, Bjergværksudbygning) falder i 2 Grupper, een der gaar til Minens Vedligeholdelse og altsaa henhører under Driftsudgifter og een, der gaar til Virksomhedernes Udvidelse og altsaa udgør ny Kapitaldannelse og følgelig ikke maa henregnes til Omkostningerne. For
Skatteudgifternes Vedkommende herskede der
Meningsforskelle Der vil vel i alle Lande bestaa Forskelle i den Maade, Myndighederne og den private Virksomhed beregner Afskrivninger. Medens den private Driftsleder i saa Henseende er tilbøjelig til at danne Sikkerhedsreserver, vil Myndighederne henregne stille Reserver til Overskudet. Ved Størrelsen »Diverse Omkostninger« rejser det Spørgsmaal sig, hvorvidt det drejer sig om virkelige Driftsudgifter eller en Form for Kapitaltab, der — efter Opponenternes Mening — ikke bør medregnes i Omkostningerne. I Schmalenbachs
Kommission kom Flertallet til et Tal for de samlede
Medens engelsk Minedrift efter 1926 gennemgaaende giver et beskedent Overskud, blev Tab for Størstedelen af den tyske Kulproduktion kun undgaaet paa Grund af den Fortjeneste, som Kulproduktionens Biprodukter betød (Sign. Tabel Nr. 70). Under
»Reichskohlenrat«s Forhandlinger i Aarene 1919 f22
hævdedesofte Side 22
i vor Tabel
viser en betydelig højere Procentsats, andrager de
tyskeTal Derimod udgjorde
Omkostninger til Lønninger i England endnu i ![]() Tabel Nr. 11. Lanudgifter i forskellige Landes Stenkulminedrift. (i °/oaf Totalomkostningerne.) Det fremgaar af ovenstaaende Tabel, at Lønudgifternes Andel i de samlede Omkostninger som Helhed fremviser en faldende Tendens. Langt stærkest har denne Bevægelse været i Ruhromraadet og i Storbritannien; men tages Lønniveauets forskellige Højde i 1913, 1925 og 1931 i Betragtning, kan man ogsaa for de øvrige Lande forudsætte en, omend forholdsvis ringe, Forskydning fra menneskelig til mekanisk Arbejdskraft. Der foreligger
yderligere meget indgaaende Betænkninger over
Omkostningerne c) Historiske og geografiske Driftssammenligninger inden for den amerikanske Industri.Det største nationale og internationale Sammenligningsmateriale angaaendeIndustriens Omkostninger findes vel utvivlsomt i U. S. Tariff Commission's (Toldvæsenets Kommission) Besiddelse. Ikke alene i selve U.S.A., hvor »Forretningshemmeligheden« langtfra spiller den Rolle som i Europa, men tillige i selve Europas Industrivirksomheder 1) Institut fur Konjunkturforschung, Sonderheft 34, S. 32, ogsaa Reichskohlenrats Beretninger, hvis sidste Beretning er: Jahresbericht des Reichskohlenverbandes fur das Geschåftsjahr 1937 f3B. 2) I Aaret 1938 endnu ca. 65° fo, i 1937 ca. 68% (The Board of Trade Journal, Vol. 141, S. 670). 3) Die deutsche Kohlenwirtschaft, Enquéte-Ausschussbericht, Berlin 1929. Særlig angaaende Storbritannien S. 177—89; desuden Die Wettbewerbslage der Steinkohle, Sonderheft 34 der Vierteljahreshefte zur Konjunkturforschung, Berlin 1933. Side 23
fik U. S. Tariff
Commission's Udsendinge Materiale i Massevis, medens
For mange
Industriers Vedkommende finder man i U. S. Tariff
1)
Omkostningssammenligninger for en og samme amerikanske
Industri 2)
Driftssammenligninger mellem Industrier beliggende i
forskellige 3)
Omkostningssammenligninger mellem U. S. A.'s og de
vigtigste Konkurrentlandes I det følgende
giver vi for hvert af disse tre Tilfælde et enkelt
Eksempel 1.
Omkostningsudviklingen gennem 4 Aartier i U. S. A.'s
![]() Tabel 12. Produktionsomkostninger i U. S. A.'s Vinduesglas- Produktion 1890 —1929') i Cents per lbs. Man ser tydeligt, at der i Tidsrummet 1890—1910 er sket et stort Fald i Arbejdsomkostningerne, utvivlsomt grundet paa tekniske Fremskridt.I Tidsrummet 1910—1929 maa man regne med en almindelig Stigning af hele Prisniveauet paa ca. 50 %. Omregnet til Guldværdien, som gjaldt 1910, var Arbejdsomkostningerne faldet til 82 cents eller næsten til Vs af 1890, medens Generalomkostninger (hovedsagelig Afsætningsomkostninger)derimod, 1) Flat Glass and Related Glass Products, U. S. Tariff Commission, Second Serie: Nr. 123, Washington 1937, S. 67. Side 24
sætningsomkostninger)derimod,selv
naar de omregnes til Førkrigs- Eksempel 2.
Driftssammenligning mellem Industrier med forskellig
Den naeste Tabel
viser Omkostningsforskellene i U. S. A.'s
Bomuldsindustri ![]() Tabel 13. Omkostningssammenligninger inden for Bomuldsvseveri i U. S. A. 19341). I Cents pr. lbs. Man ser den overordentlige Overlegenhed, som Sydstaternes billigere Lonninger betyder for Bomuldsindustrien i dette Landomraade. Denne praeges, ligesom andre Industrier i U.S.A., netop paa Grund af denne Faktor af den saakaldte industrielle »Vandring mod Syd«. For at undgaa enhver Misforstaaelse skal i denne Forbindelse fremhæves:Lønomkostningernes Andel i Produktionsprisen er ogsaa i Dag for mange Industriers Vedkommende af afgørende Betydning (dog i meget forskellig Grad). Dette er imidlertid slet ikke ensbetydende med, at den absolut billigste Løn (svarende til f. Eks. Kuliens elendige Levestandard)er fordelagtigst for Industrien, men derimod den relativt billigste Løn, det vil sige, den billigste Løn maalt i Forhold til Produktionsresultatet.Selv i de saakaldte »arbejdsorienterede Industrier« finderman 1) Cotton Cloth, U. S. Tariff Commission, Report Nr. 112 Second Series, Washington 1936, S. 116. Om Lønforskellene mellem Nord og Syd, særdeles indgaaende: U. S. Departement of Labour, Bulletin Nr. 663, Wages in Cotton-Goods Manufacturing, Washington 1938, S. 72—77. For det engelske Bomuldsvæveri kan der beregnes Gennemsnitstal for hele Branchen for Omsætning, Forædlingsmargen, Materialforbrug og Løn for 1924, 1930 og 1935, sign. Final Report on the fifth Census of Production etc. 1935 Part I, S. 32—47. 2) Denne »Processing Tax« (Forarbejdningsskat) blev i 1933—37 opkrævet for at betale Braklægning af store Strækninger Bomuldsareal og blev senere kendt ulovlig ved Amerikas Side 25
dermanofte den relativt laveste Løn i Lande med et højt Lønniveau (Bomuldsindustrien i England og U. S. A), idet Arbejderens Ydelse her dels er større, dels i langt højere Grad understøttes af maskinel Arbejdskraft.Derigennem bliver ofte den absolut højeste Løn den relativ billigste x). Eksempel 3.
Omkostningssammenligninger mellem U. S. A.'s og Belgiens
Nedenfor gengiver
vi en af de talrige Tabeller, der sammenligner
![]() Tabel 14. Gennemsnitsomkostninger for Spejlglasfabrikation i U. S. A. og Belgien i 2 Perioder å 3 Aar a). I Cents pr. Kvadratfod. At disse fra
belgiske Fabrikanter leverede Data ikke har fort til
Ved Sammenligninger med U. S. A. maa man ikke glemme, at Lønniveauet i U. S. A., beregnet i international Guldværdi, 1923—25 var omtrent 4 Gange saa højt som i de fleste europæiske Konkurrentstater, medens Pengenes Købekraft paa samme Tidspunkt i Europa næsten var dobbelt saa stor som i U. S. A. Ved Bedømmelsen af internationale industrielle Konkurrenceforhold er Lønningernes indenlandske Købekraft imidlertid uden Betydning, hvorimod Lønnens Højde i Guld er af største Vigtighed for et Lands Konkurrencedygtighed. 1) De engelske Census-Beretninger viser meget indgaaende Forskellene inden for den engelske Industri ved forskellig geografisk Beliggenhed. I Særdeleshed Brutto- og Nettoproduktionen pr. Beskæftiget, sign. f. Eks. 1930 Final Report on the Fourth Census of Production of the U. K., London 1935, S. 142-164. 2) U. S. Tariff Commission, Flat Glass etc. Report Nr. 123, Second Series S. 103 f4. Side 26
I U. S. A. har den
Slags Sammenligninger ført til Fællesanstrengelser
For en Kampagne
som den berømte Kamp imod »Industriens Tabskilder«
Pladsen tillader
ikke, at vi her giver yderligere Eksempler paa de
1. Et Produkts
Omkostninger ved Benyttelsen af forskellige
Raamaterialer. 2. Et Produkts
Omkostninger ved Benyttelsen af forskellige tekniske
Alle disse
Sammenligninger har ført til to Tendenser: Den ene gaar ud paa at finde et talmæssigt Udtryk for Forholdet mellem Ydelse og Udbytte (»Aufwand« og »Ertrag«) i vigtige Driftsafdelinger, i Underafdelinger, for enkelte Fabrikationsmaader, ja endog for enkelte Maskiners Drift. Den anden Tendens
gaar ud paa at udtrykke Virksomhedens faktiske
1. at vise
Udviklingen inden for en og samme Virksomhed gennem en
2. at opstille
Sammenligninger mellem mange ensartede Virksomheder
3. eller at
opstille Sammenligninger mellem forskellige Brancher og
d) Omkostningsnormtal ved forskellige Driftsstørrelser inden for samme Industri. (Stordriftens Fordele eller »Størrelsesdegressionen«).Nogle Bemærkninger om
Teorien.4) Saavel den
drifts- som den samfundsøkonomiske Teori behandler
1) U. S. Tariff Commission Report Nr. 73, 2nd Series on Sugar. 2) U. S. Tariff Commission Report Nr. 114, 2nd Series Chemical Nitrate S. 46/47. 3) U. S. Tariff Commission Report, Washington 1929, Window Glas, S. 27/29. Naevnte Del af denne Rapport giver foruden Omkostningssterrelsen ved forskellige Produktionsmetoder tillige Omkoslningerne ved forskellig geografisk Beliggenhed i De forenede Stater samt Omkostningssammenligninger mellem U. S. A.s og Belgiens Glasindustri. 4) Fremhseves skal i denne Forbindelse: Schmalenbach, E.: Selbstkostenrechnung und Preispolitik, 6. Opl. Leipzig 1934, og den paa dette Grundlag opstaaede meget store tyske teoretiske Litteratur, for det ineste samlet i Schmalenbachs »Zeitschrift fur handelswissenschaftliche Forsehungs fra 1906 f. f. Beste: Die optimale Betriebsgrosse, Leipzig 1933. Bucher, Karl: Das Gesetz der Massenproduktion, udkommet i »Die Entstehung der VolkswirtschafU. 17. Opl. Tubingen 1926. Den grundlseggende engelsk-amerikanske Opfattelse: Clark, J. M.: Studies in the economics of overhead costs. Chicago 1923. Robinson, E. A. G.: The structure of competitive industry, London 1937. (Cambridge Economic Handbooks 7). I skandinavisk Litteratur meget tidlig og saerdeles omfattende: Jantzcn, Ivar: Voxende Udbytte i Industrien, Kbhvn. 1926. (Saertryk af Nationalekonomisk Tidsskrift 1924 og Ingenieren 1924). Nyere og yderligere udarbejdet engelsk Udgave: Increasing Return in Industrial Production, Kbhvn. 1939. (Selected contributions to methods of quantitative analysis). Suejstrup. P. P.: Graenseomkostninger og Kalkulation, Revision og Regnskabsvaesen, Aargang 1936, S. 73—85. Kristensson, Robert: Omkostninger i bedriflsekonomisk teori og kalkulasjon. Bergen 1936. Side 27
voksende Driftsstørrelse i Reglen viser sig synkende (»degressive«) Omkostninger,den allerede ved Haandværket omtalte »Størrelsesdegression«.Man er temmelig enig om, at der ved en given Markedsstørrelse og -forfatning samt en given Maskiniserings- og Beskæftigelsesgrad findes en »optimal (gunstigste) Driftsstørrelse« for Virksomhederne. Overskrides denne
»optimale« Størrelse, har vi »Overkapacitet« eller Nu maa man altid tage i Betragtning, at en 100 % Beskæftigelse i en Industri slet ikke er det normale. Enhver Virksomhed og enhver Industri har en »normal Reservekapacitet«. Hvornaar denne underskrides, er vanskeligt at sige. Efter de engelske Census at dømme, kan man i det store og hele regne med en gennemsnitlig industriel Reservekapacitet paa 20 %, et Tal, der nogenlunde svarer til andre Landes Erfaringer. Hvorledes man inden for de forskellige Industrier finder afvigende Værdier, vil senere blive omtalt i Forbindelse med de paatænkte Normtalhefter for enkelte Industrier. Ved en given Maskiniserings- og Beskæftigelsesgrad vil vi i de forskellige Industrier næsten altid finde Virksomheder med Overkapacitet; stiger imidlertid en hel Industris samlede Afsætning og dermed den paagældende Industris Beskæftigelsesgrad, vil den »optimale« Driftsstørrelse rykke op, hvorved den tidligere Overkapacitet formindskes, evt. forsvinder (vi har da den nuværende optimale Driftsstørrelse), eller endog forvandles til »Underkapacitet« (Overbelastning af Virksomhederne). Endvidere
hersker der almindelig Enighed om, at stigende
Beskæftigelsesgradved 4) Fremhseves skal i denne Forbindelse: Schmalenbach, E.: Selbstkostenrechnung und Preispolitik, 6. Opl. Leipzig 1934, og den paa dette Grundlag opstaaede meget store tyske teoretiske Litteratur, for det ineste samlet i Schmalenbachs »Zeitschrift fur handelswissenschaftliche Forsehungs fra 1906 f. f. Beste: Die optimale Betriebsgrosse, Leipzig 1933. Bucher, Karl: Das Gesetz der Massenproduktion, udkommet i »Die Entstehung der VolkswirtschafU. 17. Opl. Tubingen 1926. Den grundlseggende engelsk-amerikanske Opfattelse: Clark, J. M.: Studies in the economics of overhead costs. Chicago 1923. Robinson, E. A. G.: The structure of competitive industry, London 1937. (Cambridge Economic Handbooks 7). I skandinavisk Litteratur meget tidlig og saerdeles omfattende: Jantzcn, Ivar: Voxende Udbytte i Industrien, Kbhvn. 1926. (Saertryk af Nationalekonomisk Tidsskrift 1924 og Ingenieren 1924). Nyere og yderligere udarbejdet engelsk Udgave: Increasing Return in Industrial Production, Kbhvn. 1939. (Selected contributions to methods of quantitative analysis). Suejstrup. P. P.: Graenseomkostninger og Kalkulation, Revision og Regnskabsvaesen, Aargang 1936, S. 73—85. Kristensson, Robert: Omkostninger i bedriflsekonomisk teori og kalkulasjon. Bergen 1936. Side 28
synkende (degressive) Omkostninger, indtil man naar et Nytteoptimum. Naar Beskæftigelsesgraden stiger yderligere, finder man derimod stigende(progressive) Omkostninger pr. Enhed. Den stigende og derefter atter aftagende Nyttevirkning finder sit Udtryk i »Nyttekurven«. Ved en vis Beskæftigelsesgrad naas først »Nyttetærskien«, hvor VirksomhedensDrift hverken giver økonomisk Tab eller Vinding, derefter stigerKurven ved voksende Beskæftigelsesgrad indtil »Nytteoptimumet«, for derefter at falde indtil »Nyttegrænsen«, hvorefter den ved yderligereStigning i Beskæftigelsesgraden viser yderligere Fald, hvilket igen betyder, at Virksomhedens Drift giver Tab. Loven om OmkostningernesBevægelse ved stigende Beskæftigelsesgrad kaldes »Driftsdegression«. Medens der, som fremhævet, hersker almindelig Enighed inden for Teorien om Omkostningernes Bevægelse ved voksende Driftsstørrelse og Beskæftigelsesgrad, findes der hidtil kun meget faa Kendsgerninger, der viser Bevægelsernes faktiske Forløb inden for de forskellige Industrigrene. Nedenfor gengiver vi nogle Eksempler, der viser, hvorledes man inden for forskellige Industrier finder meget forskellige Bevægelser, saavel for »Størrelses«- som for »Driftsdegressionens« Vedkommende. Et særdeles karakteristisk Materiale findes omfattende hele den 1) Engelske Minedrift.At man ved
forskellig Driftsstørrelse finder afgjort forskellige
Tal, ![]() Tabel 15. Resultater fra Kulbjergvserker af forskellig Storrelse. Stor-Britannien, Januar til Juni 192 5. 1) Report of the Royal Commission on the Coal Industry (1925), London 1926. Cmd. 2600 D. 54. Side 29
I denne Tabel er
den saakaldte »Storrelsesdegression« scerdeles
udprceget, ![]() Grafisk Fremstilling Nr. 6. Man ser, hvorledes Omkostningerne, naar Produktionen stiger over 600.000 Tons, kun aftager i ringe Grad. Ganske øjensynligt var Kulbjergværkernes »Nytteoptimum« i dette Tilfælde naaet ved en Produktion af 2 Millioner Tons1). Ogsaa for Brunkul-
og Kali-Minedriften findes ganske lignende Beregninger.
2. Elektricitetsindustrien i Tyskland.I Elektricitetsindustrien, hvor Anlægskapitalens Afskrivning og Forrentning udgør en meget stor Del af alle Omkostninger, kan man slutte sig til en stærk »Størrelsesdegression« i Omkostningerne af følgende Tal: 1) Omtrent samtidig oplyste Hugo Stinnes, dengang Tysklands største Industrimagnat. at man med Held højst var i Stand til at sammenfatte 8 Millioner Tons Produktion i et enkelt Foretagende (omfattende flere Gruber). Side 30
![]() Tabel 16. Kapitalbehov pr. Kilowattime installeret Maskinydelse i tyske Elektricitetsværker.l) I dette Tilfælde er de store Driftsenheders Overlegenhed et almindelig kendt Forhold, saaledes som det her givne Eksempel paa Kapitalbehov (og dermed Kapitalomkostninger) tydeligt viser. I talrige andre Industrier findes imidlertid ganske andre Kurver, idet mange allerede ved ret smaa Driftsstørrelser naar deres Størrelsesoptimum. 3. Kornmølleindustrien i Tyskland. (Et Eksempel paa en Industri, hvor »Størrelsesdegressionen« ophører relativt tidligt.)Et andet, ikke mindre klart Resultat, viser Forfatterens Undersøgelser angaaende den tyske Kornmølleindustri. Betragter man kun Anlægskapitalen, saa medfører stigende Driftsstørrelse ogsaa i dette Tilfælde lavere Kapitalomkostninger; men Besparelsen ved voksende Driftsstørrelse er øjensynlig relativt mindre end ved de forrige Eksempler, saaledes at Smaaforetagenders eventuelle andre Fordele let kan overkompensere den f. Eks. ved gunstigere Beliggenhed, mindre Omkostninger i Driftsledelsen, bedre Kvalitetstilpasning til lokalt Behov o. s. v. ![]() Tabel 17. Kapitalbehovet i tysk Mølleindustri 1929 ved forskellige Driftsstørrelserß). Forfatterens
Enquete-Undersøgelse angaaende den tyske
Kornmølleindustri 1) Tysk Enquete-Udvalg, 111. Unterausschuss: Die deutsche Elektrizitåtswirtschaft, 1930, S. 220. 2) Tysk Enquéteudvalg, Getreidemuhlenindustrie (udarbejdet af J. Hirsch og O. Boch), S. 6. Side 31
![]() ![]() Tabel 18. Omkostninger i den tyske Mølleindustri ved forskellige Driftsstørrel ser i 1913 og 1926'). (I % af Omsætningen), Som det vil ses, er samtlige Omkostninger steget i Tidsrummet 1913/ 1926. Saerlig staerk var Stigningen for Skatternes Vedkommende. Endvidere fremgaar det af Tabellen, at medens man for 1913 fandt de mindste Totalomkostninger i Storrelsesgruppen »mellemstore Moller I«, er de laveste Omkostninger 1926 at finde hos de storste Virksomheder; dog er Forskellene slet ikke betydelige. De relativt smaa
Forskelle i dette Tilfælde skyldes øjensynligt langt
4. Den teknisk billigste ikke altid samtidig den økonomisk gunstigste Fabrik.Paa Basis af meget indgaaende Undersøgelser beregnede vi i 1929, at det var teoretisk muligt at opnaa de laveste Formalingsomkostninger,naar man malede alt tysk Korn i en enkelt Mølle med ca. 40.000 Tons daglig Kapacitet. Men jo større Møllen blev, des mindre blev den yderligere Omkostningsbesparelse, medens Transportomkostningernefra og til den paatænkte Centralmølle samtidig voksede progressivt.Ved Landtransporten viste en Distance paa 100 km fra Fabrikkensig at være den, som, rent teknisk set, ikke kunde overskrides uden at overkompensere de synkende Omkostninger ved stigende Driftsstørrelsemed 1) Deutsche Wirtschaftsenquéte, 2. Udvalg, Bd. 16, S. 91 f92. Side 32
relsemedstigende Transportomkostninger. Dermed gik allerede den teknisk mulige Driftsstørrelse ned til (naar kun Landtransport betragtes)V s—Ve af disse 40.000 Tons. Men økonomisk set nedsættes denne teoretiske Grænse endnu meget betydeligt paa Grund af forskellige Faktorer, der virker fordelagtige for Møller af mindre Kapacitet. 1) Kunderne i Mellens
nsermeste Omegn kan betjenes uden Formidlere. 2) Den lokale
Melle kan bedre tilpasse sig til saerlige lokale
Kvalitetskrav. 3) Den mindre Mølle
formaler ofte tillige Kreaturfoder (Schrottmiihlen).
Mindre Møller, hvis Drift og Rentabilitet er baseret paa disse Forhold, dækker en Del af det forhaandenværende Marked. Paa Grund af alle disse Faktorer bliver imidlertid den økonomisk optimale Størrelse, der maa betragtes som det virkelige Optimum, langt mindre end den teknisk optimale Størrelse, selv naar man i fuld Udstrækning tager Hensyn til Transportomkostningerne. Deraf følger den teoretiske Regel »En Virksomheds optimale Størrelse er stigende paa Grund af Udnyttelsen af mekaniske Hjælpemidler og forbedret Organisation, som medfører lavere Omkostninger i Forhold til det voksende Omsætningsvolumen. I modsat Retning virker imidlertid de stigende Transport- og Afsætningsomkostninger«1). e) Industriomkostningers Variation ved forskellig Beskæftigelsesgrad. (»Kapacitetsudnyttelse« eller »Driftsdegression«).Hvorledes Virksomheders Omkostninger i mere og mere afgørende Grad paavirkes af Beskæftigelsesgraden, og at dennes Betydning stiger med de faste Omkostningers tunge og stadigvæk voksende Vægt, derom foreligger der efterhaanden en kæmpestor teoretisk Litteratur2). Derimod er det til Raadighed staaende praktiske Materiale, der kunde muliggøre at maale, i hvilken Grad Omkostningerne faktisk svinger i de enkelte Industrigrene ved forskellig Beskæftigelsesgrad, langt mindre omfangsrigt. I det følgende vil nogle af de Undersøgelser, som er foretaget under Forfatterens Ledelse, blive omtalt. Særdeles tydeligt
viser de ovenfor omtalte Produktionslove sig i
Cement-Industrien. 1) Julius Hirsch: Trends towards large establishment (Grossbetrieb) and largescale undertaking (Grossunternehmung), Nordisk Tidsskrift for Teknisk Økonomi 1936 (4). 2) Sign. S. 26. 3) G. Kuhn, Konjunktur und Bilanz in der Zementindustrie, Berlin 1937, S. 3. Side 33
![]() G. Kiihns
tidligere Undersogelser viser disse Forhold ganske
saerdeles ![]() Grafisk Fremstilling Nr. 7. Degression iAntalArb ej dere ved Produktionsforøgelse i den tyske Cement- Industri.l) ![]() Degression i Forbrug af Kedelkul ved Produktionsforogelse. (En Cementfabrik med en Maanedskapacitet paa 6000Tons!). Grafisk Fremstilling Nr. 8. Ikke mindre
tydeligt viste »Driftsdegressionen« sig i den tyske
Kornmølle-Industri, 1) G. Kfihn, Die Zementindustrie, ihre wirtschaftliche und organisatorische Struktur, Jena 1927, S. 43. Det samme Forhold findes i den engelske Cementindustri. Med stigende Produktion steg »net output« pr. Beskæftiget ved stærk stigende Beskæftigelse i et enkelt Aar fra 1934 til 1935 fra 453 £ aarligt til 559 f, altsaa en Stigning paa 23 %. (The Board of Trade Journal 24. 5. 1937 S. XII), 2) G. Kilhn, Die Zementindustrie, Jena 1927. S. 4«. Side 34
![]() Tabel 19. Synkende Omkostninger ved stigende Beskæftigelse i den tyske Møllei ndustri 1913 — 1927. (Drift s degression)1). Der foreligger
endvidere en Undersøgelse af en mellemstor
Møllevirksomhed, ![]() Tabel 20. Totalomkostninger pr. Ton ved forskellig Beskæftigelsesgrad i en mellemstor tysk Møllevirksomhed 19252). Man faar igennem disse Tabeller og grafiske Fremstillinger et saerdeles plastisk Billede af, hvor hoje de dede Omkostninger kan blive som Felge af Overkapacitet, foraarsaget af den enkelte Virksomheds Mindrebeskceftigelse. Forfatteren har derfor her, som allerede tidligere med stor Virkning i Kaliindustrien, foreslaaet at formindske Overkapaciteten ved Tvangs - kontingentering. Besparelsen ved Overkapacitetens Formindskelse beregnedes til ca. 100 Mill. RM aarligt alene for Tysklands Brødforbrug. Forslaget blev først afvist, men i 1933—34 gennemført, det samme skete i andre Industrier ogsaa i andre Lande. f) Forædlingsmargen i Særdeleshed (Fabrik-»Spanne«, »Mill Margin«).Tilføjer man til
den sidste Tabels »Totalomkostninger« meget smaa
1) Deutsche Wirtschaftsenquéte, 11. Udvalg, Bd. 16. S. 76. 2) Deutsche Wirtschaftsenquéte, 11. Udvalg, Bd. 16. S. 76. Side 35
kalder »Mill
Margin«, paa Tysk »Verarbeitungsspanne«,
»Veredlungserlos« Dette svarer til det i Handelen ganske almindeligt benyttede Udtryk, »Bruttoavance« eller »Bruttotillæg« (tysk: »Handelsspanne«). Mill Margin bestemmes slet ikke udelukkende af Omkostningernes Højde, men er tillige stærkt underkastet Markedets og Konjunkturens Lov. I hvor høj Grad dette er Tilfældet viser en amerikansk Undersøgelse angaaende den amerikanske Bomuldsindustri1). »Mill Margin«, det vil i dette Tilfælde sige Forskellen mellem Prisen for 1 Pund trykt Bomuldsklæde og Prisen for det forarbejdede Bomuldsmateriale, varierede fra 1924 til Slutningen af 1929 mellem 17 og 23 Cents. Under Krisens Tryk svingede Margenen, der altsaa ingen Forbindelse har med den paagældende Industris Raamateriale, mellem følgende Værdier: ![]() Tabel 21. »Mill Margin's« Svingninger i den amerikanske Bomuldsindustri 1933 —193 8. I Januar Maaned
1937 fik altsaa Fabrikken for samme Arbejde Ret nøjagtige Beregninger foreligger i flere Lande angaaende »Forædlings-Margen« inden for Raasukker- og Raffinaderi-, Tobak-, Bryggeri - og Kartoffeltørrings-Industrien2). For den engelske Industris Vedkommende foreligger der, som allerede vist, ret indgaaende Oplysninger angaaende alle vigtige Industrigrene. Vi skal under Afsnittet »Nettoproduktion pr. Beskæftiget« komme indgaaende ind paa de tilsvarende g) Industriens Normtal for enkelte vigtige Omkostningsarter.1. Forholdet mellem Løn og Arbejdsydelse 3). Akkord og Tidsløn.Et alsidigt klart
udarbejdet Industri-Normtal af tidlig Oprindelse er
1) Sign. U. S. Department of Labour, Bulletin Nr. 663, Wages in cotton-goods facturing, S. 5. 2) Meget indgaaende i »Die Verwertung der deutschen Kartoffelernten«, Enquete Udvalg, 2. Del, Berlin 1930. 3) Angaaende dette Erane findes en meget omfattende Litteratur, sign. F. Zeuthen, Arbejdslan og Arbejdslesked, Kebenhavn 1939. Side 36
Overalt, hvor man i opstillede Tarifkontrakter ikke tager Sigte paa Tidsløn, er Forholdet mellem Løn og Ydelse ligefrem blevet et offentligt Anliggende, om hvilket vel alle Landes Lønkampe har leveret Materiale i stor Udstrækning. Et karakteristisk
Eksempel paa Forholdet mellem Løn og Arbejdsydelse
![]() Tabel 22. Hvor mange Sten mures pr. Time ved Akkord og ved Tidslon. (1930). Kilde: Die Arbeitsleitstung im Maurergewerbe, Enquete-Udvalg IV, Underudvalg Bd. 5, Berlin 1930, S. 22. Men ogsaa hvor man teoretisk kun har Tidsløn, er den gennemsnitlige Ydelsesmængde pr. Tidsenhed dog i Virkeligheden kendt, og den bliver det desto mere, jo større Udbredelse Budgetsystemet faar. Budgetsystemet, hvis Formaal er at opstille et fast Forhold mellem Ydelse og Udbytte gældende for hver Afdeling og ethvert udført Arbejde inden for Virksomheden, vinder daglig mere og mere Indpas. Allerede for 30 Aar siden fandtes det fuldt udviklet i tyske Varehuse1). Regelmæssige Driftssammenligninger og dermed almengyldige Retningslinier for Forholdet mellem Indsats og Udbytte, Omsætning og Kapital, Udbytte og Teknik, er allerede længe blevet opstillet af Karteller, Syndikater og lignende Forbund, inden for hvilke Prisaftaler paa en eller anden Maade har været gennemført. Det drejer sig her
om Hundreder, sandsynligvis Tusinder af Industrigrene.
1) Hirsch, Das Warenhaus in Westdeutschland, Leipzig 1910, S. 32-34, af nyere Litteratur f. Eks. William, The flexible Budget, New York and London 1934. Side 37
Men tydeligst fremtræder Forholdet mellem Indsats og Udbytte dog altid, hvor der er opstillet Tarifpriser, som f. Eks. Jernbanetariffer, Gas- og Elektricitetstariffer samt Automobil- og Medicintariffer. Under nogenlunde ensartede økonomiske Forhold kendetegnes ogsaa Industrien i stor Udstrækning af ensartede Omkostnings- og Ydelsesstørrelser. 2. Forholdet mellem Løn-, Material- og andre Produktionsomkostninger.I den ene eller anden Form findes der i Dag for saa godt som alle Industrier Normtal, der udtrykker Forholdet mellem Løn-, Materialog andre Produktionsomkostninger1). Nedenfor gengiver vi en Tabel, som er et Uddrag af en større Sammenstilling, som Wilh. Chr. Hauck har opstillet, og som viser Material- og Lønningsomkostninger i Procent af de samlede Produktionsomkostninger for en lang Række Industrier: ![]() Tabel 23. Lønnings- og Materialandelen i de samlede Produktionsomkostninger inden for en Række tyske Industrier i Procent af de samlede Omkostninger.8) 1) Sign. Tabel Nr. 9. der viser disse Normtal for Englands Vedkommende, maalt i Forhold til OmsaMningen. De fleste tyske Arbejder giver Tallene i Forhold til de samlede Omkostninger, saaledes som Tabel 23 viser det. 2) Kilde til Nr. 1-16: Wilh. Chr. Hauck, Der Betriebsvergleich, Buhl-Baden, 1933, S. 189/190. Hauck's Kilde til Tabellen er: Weigmann, Grundlagen des Betriebsvergleichs, Stuttgart 1932, S. 63. Weigmann har samlet Tallene fra felgende Undersegelser: Nr. 1-3: Hellwig-Mackbach, Neue Wege. Nr. 4—5: G. Schlesinger, Die Zukunfl des deutschen Werkzeugsmaschinenbaus, VDI- Zeitschrift 1930. Nr. 6-8: Artiklen: Nahrungsmittelindustrie. VDI-Nachrichten, 20. Jan. 1932. Nr. 9—16: Beregnet af Weigmann paa Grundlag af »et righoldigt Materialec Nr. 17—19: Beregnet af Det handelsvidenskabelige Forskningsinslitut, 1936/38. Side 38
Denne Tabel viser, hvorledes man inden for de forskellige Industrier finder ret afvigende Procentsatser, men disse Procentsatser giver samtidig et Indtryk af de forskellige Branchers Karakter. En høj Lønnings - procent kan saaledes være foraarsaget ved, at den paagældende Industrigruppe kun er lidet maskiniseret, eller at det anvendte Materiale er af ringe Værdi. Udvælger man f. Eks. blandt Industrierne med høje Lønningsprocenter Kvalitetslommeur- og Glas-Industrien, skyldes den høje Lønningsprocent i første Tilfælde sikkert udelukkende den udstrakte Anvendelse af menneskelig Arbejdskraft, medens man i Glasindustrien baade anvender megen menneskelig Arbejdskraft og har med et Raamateriale af forholdsvis ringe Værdi at gøre. I Industrier med høje Generalomkostninger kan man gennemgaaende regne med, at der i disse Virksomheder findes betydelige faste Anlæg, hvis Pasning og Forrentning foraarsager store Udgifter. Ligeledes vil store Administrationsudgifter naturligvis bevirke en Stigning af Generalomkostningerne. 3. Danske Industriarbejderes Løn og dansk Industris Værdidannelse.For den danske Industris Vedkommende har Professor Zeuthen paa Grundlag af den danske Industritælling 1933 maalt den direkte Løn til Arbejdere i Forhold til Produktionsværdien, Værdi til væksten samt Værditilvæksten efter Fradrag af Lønnen. Resultatet var følgende: (Se Tabel 24, Side 39). Ligesom af foregaaende Tabel, saaledes fremgaar ogsaa af denne Tabel, hvorledes man inden for de forskellige Industrier finder en meget forskellig stor Anvendelse af menneskelig Arbejdskraft. Imidlertidgælder for begge Tabeller, at de kun opgiver Tallene for de forskelligeProduktionsomkostningers indbyrdes Størrelsesforhold, saaledes at man altsaa deraf endnu slet intet kan slutte angaaende Omkostningshøjdeog Rationaliseringsgraden — Driftssammenligningens Maal. Derimod har det indbyrdes Omkostningsforhold stor Betydning for Industrikalkulationer. I den driftsøkonomiske Praksis fordeler man 2) Kilde til Nr. 1-16: Wilh. Chr. Hauck, Der Betriebsvergleich, Buhl-Baden, 1933, S. 189/190. Hauck's Kilde til Tabellen er: Weigmann, Grundlagen des Betriebsvergleichs, Stuttgart 1932, S. 63. Weigmann har samlet Tallene fra felgende Undersegelser: Nr. 1-3: Hellwig-Mackbach, Neue Wege. Nr. 4—5: G. Schlesinger, Die Zukunfl des deutschen Werkzeugsmaschinenbaus, VDI- Zeitschrift 1930. Nr. 6-8: Artiklen: Nahrungsmittelindustrie. VDI-Nachrichten, 20. Jan. 1932. Nr. 9—16: Beregnet af Weigmann paa Grundlag af »et righoldigt Materialec Nr. 17—19: Beregnet af Det handelsvidenskabelige Forskningsinslitut, 1936/38. Side 39
![]() Tabel 24. Direkte Løn til danske Industriarbejdere 193 3«) Omkostningerne
langt mere indgaaende paa de forskellige
Produktionsafdelinger(i 4. Forholdet mellem Lønandel og Nettoproduktionsværdien i England næsten absolut konstant?De engelske
Censusresultater viser efter A. L. Bowley3) at Løn- og
![]() Der skal paa dette Sted kun henvises til denne i enhver Retning forbavsende Konstans af Lønandelen i Nettoproduktionsværdien, uden at der her skal drages Slutninger, da disse falder ind under Socialpolitikkens 1) F. Zeuthen, Arbejdsløn og Arbejdsløshed, Kbhvn. 1939, S. 103-104. 2) Resten omfatter Funktionærløn, Slidomkostning (Værktøj, Maskiner, Bygninger), Administration (Kontorhold, Rejser, Reklame), Renter, Leje, Forsikring, Patentafgifter, direkte Skatter og Virksomhedernes Fortjeneste, Tallene stammer fra Beregninger foretaget i anden Anledning. 3) London & Cambridge Economic Service, Special Memorandum Nr. 47, 1939, S. 3. Side 40
III. Industri-Normtallenes særlige Problemer.En Række forskellige Forhold er af Betydning for Industriens Omkostnings - og Ydelses-Normtals Forløb. Vi skal nedenfor nærmere komme ind paa to Faktorer af allerstørste Vigtighed, nemlig »Produktionsdybden« og »Antallet af de af Virksomheden udførte Funktioner« specielt »Omkostninger forbundet med Fabrikkens egen Afsætnings - organisation«. a) Produktionsdybden.Ved »Produktionsdybde« forstaas den Del af Produktionen fra det oprindelige Raastof til det færdige Produkt, som den enkelte Virksomhed udfører. Det er velkendt, at Produktionsvejen for mange Varers Vedkommende er spaltet i et stort Antal Produktionstrin. Det er vidt forskelligt, hvor mange af disse Produktionstrin den enkelte Virksomhed udfører. Kun faa Virksomheder fremstiller et Færdigprodukt af det oprindelige Raamateriale; man finder langt hyppigere Industrier, der af det oprindelige Raamateriale fremstiller Halvfabrikater, medens andre Virksomheder udfører de følgende Produktionstrin, idet det sidste Led i Produktionskæden kun modtager Færdigdele og sætter dem sammen. At en Virksomhed har en stor Produktionsdybde, bliver imidlertid ensbetydende med, at Produktionsomkostnings-Normtallet maa stige. Dette fortæller paa den anden Side slet intet om Virksomhedens økonomiske Udbytte. Et Forhold, der er beslægtet, eller man kan ogsaa sige identisk, med Produktionsdybden, er, i hvilken Grad en Virksomhed selv fremstiller sine Hjælpematerialer. Der findes inden for mange Industrigrene f. Eks. Virksomheder med og uden egen Emballageproduktion, Virksomheder med egen Kraftcentral, ligesom talrige Fabrikker har egne Værksteder til Reparationer og Fremstilling af Værktøj og mindre Anlæg. Mange forarbejder selv Affalds- og Biprodukter, medens andre overlader dette Arbejde til fremmede Virksomheder. Ligesom voksende Produktionsdybde, saaledes vil ogsaa Driften af saadanne Biproduktioner bevirke stigende Produktionsomkostnings- og faldende Ydelses-Normtal. Netop den Kendsgerning, at Produktionen som oftest opspaltes i en Række forskellige Trin, vanskeliggør i langt højere Grad end inden for Handel og Haandværk Sammenligninger inden for Industrien. Nedenfor giver vi et praktisk Eksempel paa Produktionsdj/frde: Side 41
![]() Alle disse
enkelte Produktionstrin udføres i en hel Række
forskellige I det ene Tilfælde har man f. Eks. kun Spinderiet, i det andet derimod tillige Farveriet, i det tredie har man kombineret Spinderi, Væveri, Appretur, Farveri etc. (tysk »Spinnweberei« eller det mere almindelige Udtryk »gemischte Werke«), i det fjerde maaske endnu Konfektion. Virksomhedernes forskellige Produktionsdybde bevirker, at man for at opnaa et Sammenligningsgrundlag i hver enkelt Virksomhed maa fordele Omkostningerne efter Afdelinger og Underafdelinger, de enkelte Omkostningssider. b) Driftssammenligninger mellem Omkostningssteder.Ved Sammenligninger mellem de vigtigste Driftsafdelinger i en Række af Virksomheder opnaar man, hvad man i det tyske driftsøkonomiske Sprog kalder for Driftssammenligning efter Omkostningssider. Der foreligger en Del værdifulde Arbejder herom, f. Eks. gives i Schmalenbachs Tidsskrift følgende Eksempel: (Se Tabel 25, Side 42). c) Antallet af de af Virksomheden udførte Funktioner.Det andet
Forhold, som vi fremhævede, var Spørgsmaalet om
Antalletaf Side 42
![]() Tabel 25. Driftssammenligningermellem Jernstoberier'). Omkostningssted: Bremseklodsstoberiet. Proportionale og faste Orakostninger pr. 100 Rmk. Fremstillingslonninger ved normal Beskseftigelse. heder,gaaud fra, at de kun udfører selve Produktionen, medens de overlader Afsætning, Transport og andre Funktioner til de øvrige Erhverv.Ved Storforetagender er Forholdet ofte anderledes. Fra alle Lande ved man, hvorledes Industrien, gennem delvis Udelukkelse af Handelen, selv søger at beherske Salgs- og Prispolitikken og frem for alt ogsaa søger selv at indtjene Handelens Avancer. Oprettelsen af egne Engrosoplag og Filialforretninger finder deres stadig større Udbredelseinden for en Række Brancher. Ved Driftssammenligninger maa man altsaa, hvor det ikke sker gennem Foretagendernes Regnskabsvæsen, passe nøje paa, at man virkelig sammenligner ensartede Funktioner. Afsætningsfunktionen har ført til Forsøg paa at opstille særlige Normtal. d) Industriens Afsætnings- (Salgs-) Omkostninger i Særdeleshed.Industriens Kalkulation plejer man altid at opstille efter Omkostningsarter, f. Eks. Løn, Leje, Renter etc. Disse fordeles for det meste paa Omkostningssteder, f. Eks. Spinderier, Væverier, Farverier etc.; eller »produktive« og »uproduktive« Afdelinger. 1) Kilde: Muller, Adolf, Der Betriebsvergleich der Selbstkosten auf der Grundlage der Einheitsbuchfuhrung fur mittlere Eisengiessereien, Zeitschrift fur handelswissenschaftliche Forschung (1931 f32). 25. Aarg. S. 413. Side 43
I amerikanske Vai-ehuse har man i 2 Aartier udregnet Omkostningerne efter Hovedfunktioner, f. Eks. Salg, Indkøb, Administration etc. (functional cost allocation). I Engroshandelen gik man delvis over til denne Kalkulationsform, og hist og her forsøgtes den ogsaa i Industrien. De Omkostninger, der først er blevet udskilt, er Industriens Afsætningsomkostninger. Delvis er disse praktisk talt identiske med Engroshandelens Omkostninger. Af U. S. A.'s Engrosfordeling foretager Industrien mere end V3 af hele Omsætningen, og Industriens Afsætningsfunktion svarer øjensynlig i stort Omfang til Engroshandelens Funktion. Men selv i Fabrikker, der ikke selv overtager Engroshandelsfunktioner, gennemføres næsten altid et vist Salgsarbejde, og Omkostningerne i Forbindelse hermed udgør en stadig voksende Del af Industriens Budget. Efter at man
havde opstillet Detail- og Engroshandelens
Bruttoavancer, Harvard Business
Research Bureau startede, som allerede nævnt, med I Tilknytning til det
tyske Enquete-Udvalg gav vi i 1930 en Oversigt8).
U. S. A.s
Handelscensus 1929, 1932 og 1935 udvidede Kendskabet til
dette 1935 gav
Forfatteren paa Foranledning af det internationale
Handelskammer Fabrikkernes egne
Afsætningsomkostninger, Industriernes
egne Salgsorganisationer og Vilkaarene vedrørende
Samarbejde Fabrikagenternes
Omkostningsforhold, og noget om Industriens
Reklameomkostninge Vi skal kun
henlede Opmærksomheden paa disse Arbejder, da. vi af
Efter de foreliggende Arbejders Afslutning udkom yderligere en Redegørelse vedrørende Afsætningsomkostninger i nogle tyske Industrier, delvis paa lidt bredere, delvis paa meget snæver Basis. I det følgende viser vi nogle af disse Resultater, der nogenlunde supplerer den ovennævnte Litteraturs Undersøgelsesresultater angaaende Industriens Afsætningsomkostninger. 1) Harvard Business Research Bureau, Bulletin Nr. 77 og 79. 2) Hirsch, Vertriebskosten der Industrie, F. f. H.-Mitteilungen, 2. Aargang, S. 69. 3) Hirsch, Kennzahlen zur Handelsforschung, Berlin 1935, S. 137—44. Side 44
![]() Tabel 26. Alle Omkostninger, ordnet efter Produktionsog Afssetningsomkostninger i 10 tyske Industrigrene1). Som vore tidligere Arbejder allerede viste, er Salgsomkostningerne relativt smaa i Producentvare-Industrien. De vokser, jo mere Produkterne, som skal afsaettes, bliver direkte Konsumvarer, i Saerdeleshed, hvor Fabrikken saelges direkte til Detaillister, eller, hvor den selv maa betale Reklamen, som gselder den sidste Konsument, som f. Eks. ved Fotofilm (og ved Maerkevarer i Almindelighed). I den tyske
Undersøgelse er Materialet angaaende Kødvare-Industrien
Af Totalomkostningerne udgør Afsætningsomkostningerne 13,5 % = 5,7 Mill. RM. Hvorledes disse Afsætningsomkostninger efter Kiisperts Mening fordeler sig, fremgaar af følgende Tabel, hvor vi til Sammenligning samtidig gengiver de tilsvarende Omkostninger for Fotofilmindustrien, d. v. s. en afgjort Konsumentvare-Industri: 1) Kuspert, Industrielle Vertriebskosten, R. K. W.-Verdffentlichung Nr. 601, Stuttgart 1938. S. 115, sammensat af Tabel 6 og 7. Side 45
![]() Tabel 27. Af sætningsomkostninger, fordelt efter »Funktioner«, Tyskland 193 8. I % af de samlede Salgsomkostninger. Disse Forskelle
skyldes de to Industriers særlige Natur. For Pølser
1) Sign. Kiispert, Industrielle Vertriebskosten, anf. Skrift. 2) Sign. Ilirsch, Kennzahlen zu Handelsforschung, Internationale Handelskammer, Berlin 1935, S. 27 og 88; ogsaa ten Doesschate, International Bedrijvsstatistiek, Nederlandsch Instituut voor Efficiency, Efficiency Dagen 1936, Publ. Nr. 140. (For Isættes). |