Christoffer af Bayern som unionskonge - E. Christensen, Aksel (Historisk Tidsskrift, 1996)
Ved sin død i 1981 efterlod Aksel E. Christensen sig et uafsluttet ms. til den nordiske unions historie 1439-71, en fortsættelse af hans Kalmarunionen og nordisk politik 1319-1439, København 1980. Manuskriptets første del har et så færdigt præg at dets offentliggørelse må anses for både forsvarlig og ønskelig. Det fuldstændige manuskript er afleveret til Rigsarkivet og tilgængeligt for interesserede forskere. Esben Albrectsen 1 Det følgende er et sammendrag af de sidste kapitler i min bog Kalmarunionen og nordisk politik 1319-1439 (1980), hvor kildehenvisninger og argumentation er meddelt. Omtrent samtidig udkom Jens E. Olesens doktorafhandling Rigsråd. Kongemagt. Union. Studier over det danske rigsråd og den nordiske kongemagt 1434-1449 (1980), hvis første storkapitler i tid og indhold falder sammen med slutningen af mit arbejde. Fremlæggelsen af kildematerialet er her mere omfattende og detaljeret end i min bog, men den har ikke på noget punkt ændret min opfattelse. Den flittige redegørelse for rigsråder, lensmænd og beseglinger af dokumenter i Bilag I-111 kunne måske efter grundig prøvelse have foranlediget nuanceringer, hvor jeg har måttet vurdere rigsråd og stormænd som helheder. Polemikken mod mig (s. 105) er aldeles forfejlet, hvor fejlcitering (»fast hovedanklage« gengives med »en egentlig anklage«) og misopfattelse har ført til, at vurderinger, der fremtræder som hans egne, faktisk forlængst er udtrykt af mig, dels i Kongemagt og Aristokrati. Epoker i middelalderlig dansk statsopfattelse indtil unionstiden (1945) og dels i den der bebudede specialafhandling Erik af Pommerns danske kongemagt (Scandia XXI, 1951-52, s. 44-60), der findes i uforandret genoptryk i Aksel E. Christensen: Danmark, Norden og Østersøen. Udvalgte afhandlinger (1976, s. 65-78). Ved udgivelsen af Olesens bog forelå manuskript i renskrift til dette. Olesens detaljerede værk har på intet punkt ændret min tekst bortset fra noterne, hvor jeg på vigtigere punkter henviser til Olesens værk, dels hvor det supplerer væsentligt, dels hvor min opfattelse afviger betydeligt; men jeg afstår fra enhver vurdering af Olesens afhandling.