Historisk Tidsskrift, Bind 15. række, 4 (1989) 2Carl Ramsdahl: Det åländska folkets historia bd. II:1: »Under Gustav Vasa och hans söner samt stormaktstiden«. Udg. af Ålands Kulturstiftelse. Mariehamn 1988. 260 s. ill.Karl-Erik Frandsen Side 452
Den svensksprogede befolkning på Ålandsøerne har et blomstrende kulturliv og en udbredt folkelig interesse for øernes fortid, hvilket bl.a. viser sig i det imponerende museum i Mariehamn. Som et andet tegn på denne interesse vedtog Ålands landsting i 1970 at bevilge midler til udgivelsen af en moderne Ålands historie forvaltet gennem Ålands kulturstiftelse til afløsning for den helt forældede R. Hausen: Ur Ålands forntid I-IX, Helsingfors 1916-30. I 1979 udkom det
første bind af den nye Ålands historie delt i to
halvbind Lektor, emeritus Carl Ramsdahl, der skulle skrive det følgende bind frem til ca. 1700, fik også indsamlet et betydeligt kildemateriale men døde i 1986, uden at have fået afsluttet manuskriptet. Landsarkivar Bjarne Henriksson har påtaget sig at udføre dette arbejde med udnyttelse af Carl Ramsdahls efterladte papirer og vil fortsætte med et nyt halvbind, der især skal omhandle befolkningsforholdene. For en gangs skyld passer bogens titel præcis til dens indhold: Det er virkeligt folkets historie, der skrives om, og statholdere, konger og krige får kun den mest nødvendige præsentation, hvorimod der lægges megen vægt på beskrivelser og analyser af hverdagslivet på øerne i 1500- og 1600-årene. Det er generelt forfatterens holdning, at vel var livet hårdt på Åland, og indkvartering, soldaterudskrivning og ikke mindst de mange transporter mellem Sverige og Finland var øboernes bidrag til den svenske ekspansion, men det var et velordnet samfund uden de store udskejelser i markant modsætning til ulykkerne under Store nordiske Krig, hvor størstedelen af beboerne flygtede til Sverige af frygt for russerne, som da også systematisk afbrændte alle bebyggelser. Side 453
Ramsdahl har haft to hovedkilder, som han har kunnet øse af. Den ene er de særdeles detaljerede regnskaber fra de ålandske ladegårde i Gustav Vasas sidste regeringsår, der giver en mængde oplysninger om landbrugsproduktionen og befolkningens vilkår, og den anden er dombøgerne fra herredstingene, der blev holdt sognevis, og på tilsvarende vis fortæller om konflikterne i de små lokalsamfund på øerne. Dombøger er bevaret for perioden 1588-1608 og igen fra 1623 og übrudt videre frem og kan suppleres med bøderegnskaber (sakoreslångder) 1537-1569, så der er tale om et meget fyldigt kildemateriale. Fremstillingen er god og levende og illustreret med mange fine kort og billeder, hvis kildeforhold omhyggeligt er angivet. Noget tilsvarende gælder desværre ikke for teksten, idet noter totalt mangler. Det burde have været muligt for udgiveren blot at give nogle henvisninger til de vigtigste kildegrupper og afhandlinger for de enkelte kapitler. Forhåbentlig kan man endnu nå at gøre det i 2. halvbind, hvilket vil være en stor hjælp for læsere, der ønsker at beskæftige sig mere indgående med et eller flere emner indenfor Ålandsøernes spændende historie. |