Geografisk Tidsskrift, Bind 47 (1944 - 1945)En metode til inddeling i landbrugsgeografiske omraader.Aa. H. Kampp. Side 183
Indledning.Hvis man ved et geografisk omraade forstaar et omraade, der danner en enhed, som adskiller sig fra de omliggende egne og er nogenlunde homogen m. h. t, en eller flere egenskaber, kan man inddele Danmark i geografiske omraader ud fra mange forskellige synspunkter. Man kan saaledes inddele ud fra fysisk-geografiske forhold, fra befolkningsmæssige fænomener, eller man kan inddele ud fra forhold inden for et eller andet erhverv. Man vil herved komme til en række forskellige resultater, der næppe lader sig sammenarbejde derfor er lidet tilfredsstillende set fra et alment geografisk synspunkt. Den første, der inddelte Danmark uden om de administrative grænser, var M. Vahl (1942), hvis inddeling er baseret paa jordbundsforholdene. geografiske provins Østjylland er senere blevet underkastet en nærmere analyse af Viggo Hansen (1943) og modificeret noget, bl. a. derved, at Viggo Hansen gennem jordbundsgeografiske, og landbrugsgeografiske undersøgelser indfører en ny afgrænsning af Østjylland ved at dele M. Vahl s provins af dette navn i Østjylland og Midtjylland. Ved den i det følgende refererede undersøgelsesmetode er der udelukkende lagt landbrugsgeografiske faktorer, gældende for slutningen af 1930erne, grund for inddelingen. Inddelingens grundlag.Visse fælles karakteristika gør sig gældende for en lang række kort i landbrugsafdelingen inden for „Atlas over Danmark", og dette gælder ikke alene prikkortene over udbredelsen af husdyr og kulturplanter, men ogsaa relationskort (se Geografisk Tidsskrift 1942) f. eks. over arealmæssigt dominerende kornart og rodfrugt, Side 184
![]() Fig. 1. M. Vahls inddeling af Danmark i geografiske provinser. over kulturplanternes udbytte pr. arealenhed og over kvægracernes udbredelse. Denne lighed afspejler sikkert først og fremmest agrogeologiiskeforhold, en inddeling paa denne basis er desværreikke selvom der eksisterer et jordbundskort over Danmarkpaa grundlag (H. C. Bornebusch og Keld Miilthers 1936), idet der ikke er overensstemmelse mellem geologisk og landøkonomiskklassificering jordbundstyper. For at samle
saa mange som muligt af de nævnte landbrugsfaktorerpaa
Side 185
![]() Fig. 2. Viggo Hansens afgrænsning af Østjylland og Midtjylland. udbredelsen, tegnet oven i hinanden, nemlig arealerne af hvede, 2-radet byg, hvid/gul havre, runkelroer, lucerne, frøavl samt antalletaf svin, heste, ænder og gæs 1939 (fig. 3). Lidt rigtigere kunde kortet naturligvis blive, om man havde omregnet husdyrene til kreaturenheder og i stedet for arealerne havde kortlagtudbytterne afgrødeenheder, men en saadan ændring af prikstørrelsenpaa af kortene vilde ikke ændre billedet kendeligt, da den geografiske udbredelse ikke forrykkes derved. Paa et andet kort er 6 prikkort, der viser en i store træk „modsat" fordeling inden for Danmark, ved adjunkt K. M. Eriksens fototekniske hjælp arbejdet sammen. Det drejer sig om arealerne af rug, blandsæd, graa/sort havre, turnips, kartofler og antallet af faar 1939 (fig. 4). I de omraader, hvor prikkerne paa de enkelte kort er anbragt spredt, er der langt ringere chancer for, at prikkerne skal. falde oven i hinanden paa det sammenarbejdede kort end i de egne, hvor prikkerne paa alle kortene ligger tæt; de mørke omraader skulde saaledes være endnu mørkere end de er i forhold til de lyse omraader. Det skal indrømmes, at der til dette brug er udvalgt de 17 prikkort,der de to grupper viser de største ligheder, men selvom samtlige prikkort fra landbrugsafdelingen i „Atlas over Danmark"og af mig tidligere til andet brug fremstillede landbrugsprikkortvar indenfor disse to grupper, vilde det ikke Side 186
![]() Fig. 3. Elleve „østorienterede landbrugsfaktorer". (Se teksten side 185) have fortegnet billedet, omend det vilde have faaet omraaderne til at fremtræde lidt mindre klart. Samtidig skal der gøres opmærksompaa, selvom de landbrugsgeografiske grænser i hovedtrækkenevilde de samme, om man havde valgt et andet tidspunkt for undersøgelsen, saa vil grænserne forløbe noget forskelligt, hvis man foretager undersøgelsen med nogle aars mellemrum. Fig. 3 og 4
viser, at bortset fra de landbrugsløse omraader (fig.
Side 187
![]() Fig. 4. Seks „vestorienterede landbrugsfaktorer". (Se teksten side 185). digbortfraved en landbrugsgeografisk inddeling, fremtræder ret tydeligt de sjællandske og fynske øgrupper, Lolland-Falster),1) Bornholm, Samsø og det østlige Jylland øst for Mariagerfjord bortsetfradet og mellemste Dyrsland som eet landbrugsomraade,detvestlige som et andet, Vestjylland nord for den gamle grænse som et tredje, det vestlige Sønderjyllan 1) Med en anden delingsmetode vilde man have kunnet faa industrisukker - roeomraadet frem som et landbrugsgeografisk omraade, men med den anvendte metodik vilde sukkerroearealerne „drukne" i den almindelige priktæthed paa øerne. Side 188
![]() Fig. 5. De sorte omraader viser de arealer over 10 ha, der i 1939 ikke anvendtes landbrugsmæssigt. (Atlas over Danmark). land2) som et fjerde med et femte omraade indskudt mellem paa den ene side Vestjylland, paa den anden side dels det vestlige Sønderjylland,delsØstjylland, omfattende det østlige Himmerlandogdet og mellemste Dyrsland. Dertil kommer som et sjette omraade Vendsyssel, der viser ret stor priktæthed saavel paa fig. 3 som paa fig. 4; navnlig paa fig. 4 er der tydelig forskel paa priktætheden i Vendsyssel og Østhimmerland. Men disse kort
afgiver ikke materiale til eksakt grænsedragning. 2) Marskomraadet kan ikke med denne metode udskilles som et selvstændigt landbrugsomraade. Side 189
fremkommet ved, at jeg har sammenarbejdet 7 nogenlunde kommensurablelandbrugsfaktorer, de sognevise gennemsnitsudbytterpr. for treaaret 1937—39 af hvede, rug, byg, havre, blandsæd, runkelroer og kaalroer. Med visse fejlkilder kan man ad denne vej faa fremstillet en slags bonitetskort, i hvert fald et bonitetskort paa sognegennemsnit for de paagældende 7 afgrøder.Desværre det ikke lade sig gøre ganske simpelt at trykke disse kort oven i hinanden (de er forøvrigt heller ikke udarbejdet paa helt ensartet basis), og det blev derfor nødvendigt at sammenarbejdedem anden maade. Den mest korrekte og en fra statistisk synspunkt fuldt forsvarlig metode til omregning af disse 7 faktorer til fuldt ud kommensurable til at bringe udbyttetallene paa et fælles niveau, vilde at finde et indextal for hver af de 7 afgrøder i hver af landets 1800 sogne, f. eks. ved at dividere sognets gennemsnitlige udbytte pr. Td. Ld. 1937—39 ind i det gennemsnitlige udbytte pr. Td. Ld. for samme afgrøde i Danmark som helhed 1937—39. Dette vilde imidlertid kræve ca. 13.000 divisioner, et uforholdsmæssigt stort arbejde. Jeg har derfoi\af tidshensyn bragt en grovere metode i anvendelse korrektion paa udbyttetallene, idet jeg kun har anvendt forskellige indextal og fundet frem til dem ved at dele hvert af de 7 afgrøders gennemsnitlige sogne- og udbyttetal i 5 lige store grupper efter størrelse og derefter har givet samtlige sogne, hvis udbyttetal faldt indenfor gruppen med de mindste tal, index 1, sogne i gruppen med de største tal index 5 og paa lignende maade fordelt de mellemliggende tal paa de mellemliggende grupper. Til slut har jeg adderet de 7 indextal fra hvert sogn for sig og derved faaet 1800 nye indextal fra 7 til 35 inclusive, som jeg saa igen har fordelt i 5 størrelsesgrupper og givet de numre, der er anvendt i signaturforklaringen paa fig. 6, som er fremstillet derefter. Grundlaget fig. 6 er saaledes et tredobbelt gennemsnit, nemlig gennemsnittet det arealmæssige udbytte indenfor hvert sogn for de paagældende 7 afgrøder for treaaret 1937—39. Jeg har saaledes kæmmet materialet for de smaa nuancer, men Statistisk Departements Landbrugsaf deling har (ved kontorchef, dr. rer. pol. M. Iversen og sekretær, cand polit. P. Kirstein) elskværdigstvist interesse for denne sag bl. a. ved at foranstalte en prøve paa, i hvor høj grad resultaterne af denne metode falder sammen med den teoretisk mere forsvarlige metode, som er skildret ovenfor. Gennem stikprøver ved udregninger efter den skildrede metode med finere indexberegning paa en række sogne har departementetkonstateret, resultaterne af den ene metode falder fuldstændigsammen Side 190
![]() Fig. 6.*) Udbytteindex for hvede, rug, byg, havre, blandsæd, kaalroer og runkelroer, 1937—39. Indextal: i) 7—ll, 2) 12—17, 3) 18—23, 4) 24—28 og 5) 29—35 (se teksten). stændigsammenmed resultaterne af den af mig anvendte, mindre nuancerede metode i saa godt som alle tilfælde, og i de tilfælde, hvor metoderne giver forskelligt resultat, er afvigelserne saa ringe, at anvendelse af de finere nuancers metode ikke vilde ændre kortetkendeligt. begge tilfælde er den forskel, der fremkommer ved, at et enkelt sogn f. eks. har et stort rodfrugtareal og derfor mange afgrødeenheder pr. ha, elimineret. *) Cand. mag. Karl Blemsted-Sørensen, Universitetets geografiske Laboratorium, elskværdigt rentegnet fig. 6, 7 og 8 for mig. Side 191
Naar tallene lor det relative udbytte af de 7 afgrøder er sammenarbejdet stedet for at udvælge en enkelt afgrøde, skyldes det, at inddelingen ved denne forholdsregel kommer til at hvile paa et mere sikkert grundlag, idet sogne, der ligger i forskellig gruppe paa de enkelte afgrøder, enten fordi deres tal ligger lige over eller lige under grænsen for et signaturinterval eller paa grund af forhold, staar i forbindelse med tællingsmetodens subjektive karakter, des større sandsynlighed for at komme i den rigtige gruppe, jo flere relative udbytter, der tages hensyn til. Naar jeg ikke desto mindre har valgt kun at sammenarbejde statistikken til de 7 kort over det sognemæssige gennemsnitsudbytte pr. arealenhed 1937—39 inclusive, skønt jeg til Atlas over Danmark har fremstillet kort over 9 danske kulturplanter, saa skyldes det, at de to resterende, sukkerroer til fabrik og kartofler, viser et ganske billede, sukkerroen væsentligst fordi den kun dyrkes paa meget begrænsede omraader i det sydlige Danmark, og den giver gennemgaaende størst udbytte i de sogne, der ligger fjernest fra fabrikken, vel nok bl. a. fordi det der kun betaler sig at dyrke den paa den bedste jord og med omhyggelig pasning. Da den væsentligst paa øerne, vilde det næppe have givet sig udslag, der havde ændret det mindste ved inddelingsgrundlaget, om sukkerroer til fabrik havde været regnet med, hvorimod det vilde have øget arbejdet væsentligt. Det kunde maaske have givet noget større tal for det vestlige Lolland, men det drejer sig her i forvejen om signaturerne og 5, mellem hvilke der ingen grænser er trukket (se senere). Kartofler dyrkes i hele landet fortrinsvis paa marker med let jord, fordi behandling og optagning der er lettere. Men dels bliver vel i almindelighed gjort mere ud af kartoffeldyrkningen i de egentlige kartoffelegne, og dels giver fabriks- og foderkartofler gennemgaaende større udbytte pr. arealenhed end spisekartofler, og foder- og industrisorter dyrkes netop fortrinsvis i Vestjylland og Himmerland, der viser de største relative gennemsnitsudbytter pr. sogn. Jeg har derfor anset det for berettiget at se bort fra disse afgrøder, der iøvrigt næppe vilde have ændret inddelingsgrundlaget sukkerroerne som nævnt slet ikke, og kartoflernes vilde kun tælle Vo respektive Vs af det endelige indextal. Det helt solide inddelingsgrundlag for landbrugsjorden efter udbytteindexmetoden vilde man kunne faa, hvis det var muligt for hvert sogn at faa opgivet ha-udbyttet for samtlige afgrøder. Det er det imidlertid desværre ikke, men de øvrige afgrøders ha-udbyttervilde fordele sig geografisk anderleds end de 7 anvendte Side 192
![]() afgrøder, bortset fra kartoflerne. Dette fremgaar, saa vidt det er muligt, af en amtstabel over antallet af afgrødeenheder pr. ha høstareal(arealet til korn, rodfrugter og høslet, men altsaa ikke grønfoder og græs til afgræsning, havesager, frugt, hør, sennep o. s. v.) i ,Stat. Medd. 4, 111, 1, 1940: Disse tal er, i modsætning til de af mig anvendte udbytte-indextal, alene resultatet af amternes naturlige frugtbarhed, men ogsaa af den maade, hvorpaa høstarealet er fordelt over de forskellige indenfor amterne. Det maa nemlig her erindres, at den jord, der benyttes til rodfrugtdyrkningen, normalt giver næsten dobbelt saa stort udbytte i afgrødeenheder pr. ha som det til korndyrkning anvendte areal og 2—32—3 gange saa stort udbytte som enge eller græsmarker til høslet, naar afgræsning (som her) ikke medregnes. Disse forhold er som nævnt elimineret i fig. 6. Ligesom det kartografiske grundlag for en provinsopdeling bliver solidere ved at anvende et stort antal afgrøder, forbedres det ogsaa ved at tage et gennemsnit for flere aar, 'idet høstudbytte-tallene for et enkelt aar er stærkt paavirkelige af varierende nedbørs- og temperaturforhold for vækstperioden de forskellige steder i landet, i det store og hele er udlignet gennem treaarsgennemsnit en aarrække, der for kornets vedkommende tilsammen givet en gennemsnitshøst for landet som helhed. For runkelroer kaalroer ligger gennemsnittet dog meget for højt, idet der ikke blandt de tre aar var noget daarligt rodfrugtaar, men da det gennemsnitlige merudbytte har været nogenlunde jævnt fordelt paa hele landet, spiller dette forhold ingen rolle i denne forbindelse. For ikke at faa alt for store „huller" i kortet har jeg ogsaa medtaget gennemsnittet for sogne, hvor en eller flere af afgrøderne kun dyrkedes et eller to af de tre aar. De usædvanlig lave tal for rodfrugter i Maribo amt og i Sønderjylland kompenseres af det høje udbyttetal for korn. For at gøre inddelingen saa solid som mulig har jeg udarbejdet endnu et kort, som skulde tjene som grundlag, nemlig et kort over hvede- + bygarealet i procent af det samlede omdriftsareal i hvert af Danmarks sogne i 1939. Ved at dele procenttallene for de enkelte sogne i fem grupper efter størrelse paa samme maade som foran beskrevet, er følgende gruppegrænser fremkommet: Side 193
![]() Fig. 7. Hvede- + bygareal i procent af omdriftsarealet 1939, sognevis. *)<;9, 2)10—19%, 3)20—27%, 4)28—33% og 5)^34% (Fig. 7). Naar jeg har valgt 1939, skyldes det, at arbejdet med dette kort paabegyndtes i dette aar; desuden er alle de øvrige soim inddelingsgrundlag kort (fig. 3—6) fra 1939 eller 1937—39. Ved at sammenholde disse to kort kan man nu indtegne grænsernefor landbrugsgeografiske regioner omkring aaret 1939, idet de viser sig at fremtræde i store træk ens. Paa fig. 6 har kun to sogne paa de danske øer signatur 1, paa fig 7 kun 3, paa fig. 6 er der kun 84 sogne i Jylland, der har signatur 5. paa fig. 7 kun 38, og de findes alle i de østlige egne af landsdelen eller omkring Side 194
den vestlige
del af Limfjorden. Grænserne er derefter trukket efter
Østdanmark bestaar af de danske øer1) + Østjylland, der omfatter næsten sammenhængende strækning fra den tyske grænse langs Jyllands Østkyst til Mariagerfjord, idet det nordlige og midterste er undtaget saaledes, at denne provins overalt er afgrænset af sogne, der paa et af kortene har signatur nr. 5, 4 eller 3, idet der dog overalt er taget mest hensyn til fig. 6, og grænserne ganske enkelte steder er simplificeret en übetydelig smule for ikke at faa et altfor snoet forløb. For at faa sammenhængende omraader har det ved hele inddelingen undertiden været nødvendigt at medregne hvis index- eller procenttal ligger noget over eller under for omraadet iøvrigt vedtagne. Kun meget faa sogne med signaturerne 1 og 2 er beliggende i det østjyske omraade, paa fig. 6 ialt 5 med signaturer 1, 43 med nr. 2. for fig. 7 er de tilsvarende tal henholdsvis 3 og 28. Dertil kommer for Øernes vedkommende paa fig. 6: 2 og 32, fig. 7: 3 og 27. Grænsen mellem det omraade, der omfatter Midt- og Sydvestjylland Østhimmerland og det nordlige og mellemste Dyrsland) paa den ene side og Vestjylland-Vesthimmerand og det vestlige Sønderjylland (se senere) paa den anden side fastsættes som overgangen signatur 1 og signatur nr. 2 eller 3 paa fig. 6. Tegnes denne grænse ind paa fig. 7, viser det sig, at den ogsaa her i store træk følger signaturgrænserne, enten mellem 1 og 2 eller mellem 2 og 3. Vestjylland
og Vesthimmerland omfatter næsten udelukkende
Vendsyssel + Hanherrederne er et blandet omraade udelukkende Slignaturerne 1 og 2 paa fig. 7, men med spredte sogne ogsaa med signatur 3 og 4 paa fig. 6. Paa fig. 6 slutter det sig saaledes signaturmæssigt til Midtjylland, men paä fig. 7 til Vesthimmerland, ligesom fig. 4 som nævnt støtter berettigelsen af at holde dette omraade for sig. Berettigelsen fremgaar endvidere af kortene over tætheden af malkekøer og svin i Atlas over Danmark. Indenfor det
vestlige Limfjordsomraade findes signaturerne 2—52—5
3) Bortset fra Færøerne, Danmarks nordligste amt, som det i hvert fald i landbrugsgeografisk henseende er berettiget at behandle særskilt; de udgør en landbrugsgeografisk provins for sig, om hvilken der skal henvises til et tidligere (Geografisk Tidsskrift 1938). Side 195
![]() Fig 8. Resultatet af metoden: Danmarks landbrugsgeografiske inddeling i 1930'erne. Forklaring paa tallene: se teksten side 196. undtagelse af 2
steder, hvor signatur 3 eller 4 afgrænses fra signatur2
Endelig er der den del af Sønderjylland, der ligger vest for det egentlige Østjylland og syd for det gamle grænseomraade. Det slutter paa fig. 6 nærmest til Vestjylland og Vesthimmerland, men fig. 7 viser, at hvede-byg-procenten gennemgaaende er noget større end i Vestjylland. Efter den
anvendte inddelingsmetode falder Danmark saaledes i
Side 196
dog falder i 3
afdelinger (fig. 8), som der her skal gøres et forsøg
I. Det
landbrugsgeografiske Vestjylland og Vesthimmerland:
11. Det landbrugsgeografiske omraade „det vestlige Sønderjylland" ringe hektarudbytter og med græs, havre, rug og studehold landbrugsgeografiske karakteristika. Rodfrugter indtager her et relativt meget lille areal. 111. Det mellemste og nordlige Dyrsland, Østhimmerland, Midtog med mellemstore hektarudbytter og med byg, rug og blandsæd som typiske afgrøder. Som ovenfor nævnt falder dette omraade i tre dele, nemlig a) det mellemste og nordlige Dyrsland, Østhimmerland og Midtjylland og c) Sydvestjylland. Det maa dog bemærkes, at især Østhimmerland er noget heterogent. IV. Det
landbrugsgeografiske omraade Vendsyssel med
Hanherrederne, V. Det
landbrugsgeografiske Nordvestjylland (det vestlige
Limfjordsomraade) VI. Det
landbrugsgeografiske Østdanmark med store hektarudbytter
Som før antydet
vilde det med et andet inddelingsgrundlag være
Man vil maaske indvende, at det er tilfældige grænser, der er valgt ved at dele i 5 grupper, og at de geografiske omraaders grænser vilde ligge anderledes, om man havde valgt andre intervalgrænser flere grupper. Men stikprøver med en række andre intervaller viser, at grænserne er saa skarpe, at der skal en meget stærk omlægning af intervalgrænser til for at ændre billedet væsentligt. Naar jeg har valgt paa fig. 7 at arbejde med hvede og toradet byg, skyldes det de store fordringer, disse to kornarter stiller til jordbunden. Dette inddelingsgrundlag synes, som allerede paavist af Anna Kristofferson (1931) at være meget følsomt, idet de relative dels adskiller sig væsentligt fra hinanden i de forskellige omraader, dels er ret homogene indenfor hvert enkelt omraade. Den ringe hvedeavl i Maribo amt opvejes rigeligt af bygarealernesstørrelse. uoverensstemmelse, der i visse sogne er mellem fig. 6 og 7 (f. eks. Nordvestdyrsland), kan antages at skyldes bl. a., at landmændene i de paagældende sogne har ladet sig „smitte" af Side 197
nabosognenes
landmænd til at dyrke store arealer med byg og
Det vilde næppe have givet nogen forskel, om man i stedet havde valgt hvede + byg i % af kornarealet; de to afgrøders relative udbredelse er afbildet hver for sig i Atlas over Danmark, herredsvis; Viser i store træk samme billede som fig. 7. Hvad specielt berettigelsen af at dele Himmerland i et vestligt og et østligt omraade angaar, saa fremgaar denne ikke alene af kortene over udbytte pr. arealenhed, men desuden af kortene over rug-, byg- og graa/sort havre^arealerne, græsarealerne udenfor omdriften, antal kirsebærtræer, gaarde over 12 Tdr. Htk., grundværdi (Stat. Tab. V, E, 18, 1941), byg- og havrearealerne % af rodfrugtarealet 1939. Redegørelse for den administrative afgrænsning af omraaderne.1)I. Ringkøbing amt:
Hammerum,
Ulfborg, Hind, Bølling og Nørre Home herreder.
Af Hjerm herred:
Holstebro, Mejrup, Asp, Navr, Bur, Vem og Skodborg
herred: Nees, Flynder og Møborg. Ribe amt:
Slavgs,
Vester og Øster herreder. Af Skads herred:
Øse, Næsbjerg, Alslev, Hostrup, Guldager, Faa Af Anst herred:
Bække, Verst, Vamdrup, Anst og Gesten. Viborg amt:
Fjends og
Rinds herreder. Nørlyng
herred undtagen Asmild, Tapdrup, Bigum og Lindum
Af Middelsom
herred: Sønder Rind og Vindum. Af Hids herred:
Funder, Kragelund og Engesvang. Aalborg amt:
Slet herred.
Gislum herred
undtagen Rørbæk, Grynderup og Stenild Af Hornum herred:
Nibe, Bislev, Veggerby, Vokslev og Øster Hornum.
1) Med samme ortografi, som anvendes af Statistisk Departement (Stat. Medd. 4, 86, 1, 1931). Side 198
Randers amt:
Onsild
herred: Hvornum og Snæbum. Skanderborg amt:
Af Vrads herred:
Ejstrup, Klovborg, Nørre Snede og Vrads. Vejle amt:
Af Nørvang herred:
Givskud, Give, Ringgive, Sønder Omme, Blaa- høj, Filskov,
Brande, Tyregod, Vester og Øster Nykirke. 11. Tønder amt
undtagen af Huidding herred: Spandet Sønder
Rangstrup herred. Af Landtofte
herred: Uge, Kliplev, Holbøl og Bov. Haderslev amt:
Nørre
Rangstrup herred. Gram herred
undtagen Sommersted, Oksevad og Jels. 111. Tønder amt:
Huidding
herred: Spandet. Haderslev amt:
Frøs herred
undtagen Gram. Af Tyrstrup
herred: Stepping og Frørup. Ribe amt:
Ribe herred.
Af Anst herred:
Jordrup, Lejrskov, Skanderup og Hjarup. derho, Jerne,
Skads, Tjæreborg, Sneum, Vester Nykirke, Grim Viborg amt:
Hids herred
undtagen Funder, Kragelund og Engesvang. Side 199
Le, Hjorthede,
Hjermind, Bjerringbro, Bjerring, Mammen og Sønderlyng
herred undtagen Øster Bjerregrav, Taanum og Hornbæk.
Af Nørlyng
herred: Asmlild, Tapdrup, Bigum og Lindum. Aalborg ami:
Hindsted,
Helium og Fleskum herreder. Af Hornum herred:
Suldrup, Sønderup, Aarestrup, Gravlev, Buderup,
Aars herred:
Ravnkilde. Randers amt:
Rougsø
herred. Af Øster Lisbjerg
herred: Torsager og Skarresø. Af Sønder herred:
Fuglslev, Tirstrup, Feldballe, Nødager, Ebdrup,
Af Nørre herred:
Anholt, Kastbjerg, Rimsø, Hemmed, Giesborg,
Af Sønderhald
herred: Vejlby, Vivild, Nørager, Gesing, Koed, Marie
Af Nørhald
herred: Gassum, Asfærg, Faarup, Vester Tørslev og
Af Gerlev herred.
Gerlev, Sødring, Udbyneder og Vindblæs. Skanderborg amt:
Vrads herred:
Tern. Tyrsting
herred undtagen Tønning, Træden, Ring og Føvling.
Dallerup.
Vejle amt:
Af Brusk herred:
Vester Nebel og Harte. Jerlev
herred: Egtved. x\f Tørrild
herred: Nørup, Lindeballe og Gadbjerg. IV. Hjørring amt.
Thisted amt:
Vester Han
herred undtagen Tømmerby, Øsløs, Vesløs og Arup.
Side 200
V. Thisted amt:
undtagen Vester Han herred, hvoraf dog Tømmerby,
Viborg amt:
Harre, Nørre,
Rødding og Hindborg herreder Ringkøbing amt:
Ginding
herred: Ejsing, Sal og Ryde. Skodborg
herred undtagen Nees, Flynder og Møborg. Hjerm herred
undtagen Holstebro, Borbjerg, Asp, Navr, Bur, Vem
og Gørding.
VI. Aarhus amt:
Vejle amt:
Elbo,
Holmans, Hatting og Bjerre herreder. Jerlev herred
undtagen Egtved. Tørrild
herred undtagen Nørup, Lindeballe, Randbøl og Gadbjerg.
Hvejsel,
Langskov, Uldum og Øster Snede. Skanderborg amt:
Hjelmslev,
Nim og Voer herreder. Af Tyrsting
herred: Tønning, Træden Ring og Føvling. Af Gern herred:
Søby, Hammel, Voldby, Sporup, Røgen og Dalle Randers amt:
Mols, Galten
og Støvring herreder. Øster
Lisbjerg herred undtagen Tor sager og Skarresø.
Af Sønder
herred: Hyllested, Rosmos, Lyngby, Vejlby, Homaa, Hoed
Af Nørre herred:
Grenaa, Gammelsogn, Enslev, Hammelev, Voldby,
Af Sønderhald
herred: Hvilsager, Lime, Favsing, Virring, Essenbæk,
Af Nørhald
herred: Tvede, Linde, Hald, Spentrup og Kovsted.
Af Gerleu herred:
Gerlev, Enslev, Øster Tørslev, Dalbyover, Dalbyneder,
Side 201
Viborg amt:
Af Sønderlyng
herred: Øster Bjerregrav, Taanum og Hornbæk. Sall, Torsø Ajdt.
Ribe amt:
Anst herred:
Seest. Haderslev amt:
Af Tyrstrup
herred: Tyrstrup og Stepping. Aabenraa amt:
Rise herred:
Løjt Af Lundtofte herred:
Ensted, Felsted, Varnæs, Adsbøl og Rinkenæs. Sønderborg amt:
Øernes amter undtagen Storkøbenhavn: Københavns amt: Sokkelund herred: Staden København, Frederiksberg, Kastrup, Hvidovre, Rødovre, Søborggaard, Hellerup, Gentofte, Skovshoved, Ordrup, Lyngby, Taarbæk og Søllerød, Smørum herred: Glostrup og Brøndbyøster, Frederiksborg amt: Lynge—Kronborg herred: Hørsholm. Slutning.Om grundlaget for inddelingen skal her bemærkes, at sine steder er selv sognet for stort som administrativt inddelingsgrundlag, f. eks. paa det sydlige Dyrsland, hvor bl. a. det østlige af Agri og det vestlige af Draaby sogne utvilsomt burde henregnes til 111 a, medens resten af sognene umiskendelig slutter sig til VI. Naar det drejer sig om den nøjagtige afgrænsning af de enkelte omraader, slaar sogneinddelingen altsaa ikke til. Et virkeligt bonitetskort paa mindre enheder end sognet (paa grundlag af matrikulskort) kan kun fremstilles ved indgaaende jordbundsundersøgelser udenom den administrative inddeling i forbindelse med forsøg over hektarudbytter, et andet problem er, hvor stor værdi det vilde have, og hvor mange slægtled det vilde tage at fremstille det, og endelig hvor meget de faktiske forhold er ændret til den tid. Med hensyn til de konstruerede grænser for landbrugsomraaderne I—VI vil de kunne ventes fortsat at undergaa visse ændringer i aartiernes løb. Til slut skal det
fremhæves, at denne metode naturligvis ikke Side 202
Men hvilken metode man end anvender, vil man sikkert komme til en tidsmæssigt begrænset løsning, der vil vise, at de landbrugsgeografiske i øjeblikket kun højst ufuldstændigt følger de naturgeografiske hovedlinier og saaledes alene af den grund ikke kan anvendes som almen-geografisk inddeling af Danmark. Der maa altsaa være andre kræfter end de naturgeografiske, der spiller ind overfor forskydningerne i de landbrugsgeografiske linier, men disse kræfters natur ligger det udenfor denne undersøgelses at klarlægge. SUMMARY: A Division of Denmark into Agricullural Districts for the Year 1939.Denmark has been divided into six agricultural districts based on a series of agricultural maps in „Atlas over Danmark", which is soon to appear. In fig. 3 are shown 11 agricultural factors printed in one map. These are wheat, barley, white oats, mangel, lucern and seed areas together with the number of dairy cows, pigs, horses, ducks and geese in 1939. In fig. 4 are shown six factors, caracteristic of less fertile areas; Side 203
rye,
meslin, grey oats, turnip and potatoe areas and the
number of sheep The
boundaries, however, are worked out after a map showing
yield The yield indices represent the average yield of rye, barley, oats, meslin, mangel, and kohl-rabi in each parish in the three years 1937-—39. In the first place the yield figures of the crops were made commensurable, they were summed up and the resulting index numbers divided into five groups according to size. At last these were mapped down with five different signatures in fig. 6. Then it was possible to draw the boundaries of the agricultural areas. The principles will appear through a detailed study of the maps. In making this division into agricultural districts the non-arable areas are of course not taken into account. These areas are roughly drawn on figures 6—B6—8 according to fig. 5 where they are drawn in detail for the year 1939. Copenhagen and its suburbs (Aagesen 1942) are not included. LITTERATUR:Aagesen,
Aage: Om Københavns geografiske Afgrænsning. Geogr.
Tidsskr. Atlas over
Danmark. Under Trykning. Bornebusch,
C. H., & Milthers, K.: Jordbundskort over Danmark.
D.G.U. Hansen, Viggo:
Østjylland — en geografisk Provins. Geogr. Tidsskr.
1943. Kampp, Aa.
H.: Oversigt over statistisk-kartografiske
fremstillingsformer Kristofferson, Anna:
Regionalgeografiska Studier i mellersta Jylland.
Statistiske
Meddelelser, 4, 86, 1. Danmarks administrative
Inddeling, Statistiske
Meddelelser, 4, 111, 1, Landbrugsstatistisk 1939. Kbhvn.
1940. Statistisk
Tabelværk, V, E, 18, Vurderingen til Ejendomsskyld og
Grundskyld Vahl, M.: De
geografiske Provinser i Danmark og nogle geografiske
Forhold |