Krigens fortællere - Lehrmann, Ulrik (Aktualitet - Litteratur, kultur og medier, 2017)
“Danmark, nu blunder den lyse Nat / bag ved din Seng, naar du sover”, Thøger Larsens kendte digt blev trykt første gang d. 13. juli 1914 i Politiken, et par uger efter mordet i Sarajevo på ærkehertug Franz Ferdinand og hans hustru Sophie. I 1918 udkom Henrik Pontoppidans roman Et Kærlighedseventyr, hvis handling delvis udspilles i Tyskland. I romanen nævnes krigen ikke med et ord, mens Pontoppidan i den omarbejdede andenudgave fra 1930 indfletter krigens gru som et samtidshistorisk akkompagnement til romanens hovedhandling. I Ludvig Holsteins digtsamling Æbletid (1920) findes bagest tre “Randrim”, hvoraf det ene forholder sig til Tysklands overgreb på Belgien, men æbleblomstens digter var tydeligvis ikke på hjemmebane: Den Brandplet der paa Europas Skulder! Det Saar, der væsker, hvor Havet ruller old Englands Flaader med Røg og Bulder! Den Sammenhæng kan jeg ej udrede. Det Glimt, det Knald i en By – dernede! Og over Belgien Himlens Vrede – Thøger Larsens sommerdigt, Pontoppidans sene indarbejdelse af krigens betydning og Holsteins placering af sit krigsdigt i samlingens periferi som randrim virker næsten symptomatisk for dansk litteraturs umiddelbare forhold til 1. Verdenskrig. “Du Pusling-Land, som hygger dig i Smug, / mens hele Verden brænder om din Vugge”, skrev Jeppe Aakjær (1866-1930) i en sang efter to års krig, og med udtrykket “Torden i syd”, titlen på første bind af Jørgen Stein (1932-33), angav Jacob Paludan (1896-1975) sin opfattelse af Danmarks lidt distancerede forhold til 1. Verdenskrigs krigsrummel. Aakjærs og Paludans formuleringer er på det nærmeste blevet til faste udtryk, der citeres igen og igen, når talen falder på Danmarks forhold til 1 Vittus 2001, s. 135. 2 KRIGENS FORTÆLLERE 1. Verdenskrig – eller (indtil Danmarks militære deltagelse i Irak-krigen) Danmarks rolle som sådan i det internationale politiske spil.